26 K. HOLMGREN, 



trista nivåytorna måste följaktligen till ett visst afstånd från jorden bestämmas af de 

 jordiska föremålens form och anordning. Alla iakttagelser angående elektriska förete- 

 elser i närheten af träd, hus o. s. v. kunna förenas under denna gemensamma synpunkt. 



Särskilt anställda försök hafva gjort mig dessa förhållanden på ett öfverraskande 

 sätt åskådliga. Från elektrometern drog jag en koppartråd upp igenom taköppningen 

 och fastade honom vid en messingssfer på en af armarne till ofvan beskrifna apparat, 

 som var uppställd på den 1,8 meter höga trästolpen. Om nu en metallstång på så 

 stort afstånd, som observatoriets tak medgaf, upprestes till olika höjder, åtföljdes hvarje 

 hennes ändring i ställning af motsvarande vexling i elektrometerns utslag. Utan detta 

 sidoinflytande var utslaget omkring 20 skaldelar; med detsamma kunde utslaget, allt- 

 efter stångens afstånd och riktning i förhållande till tråden, gå genom alla underlig- 

 gande storhetsgrader ända till noll. 



Som lätt inses, behöfdes blott, att en person gick på taket för att framkalla lik- 

 nande företeelser uti elektrometern nere i observationsrummet 1 ). 



Vid härledningen af eqvationen (5) eller den, hvarefter försöken i tabb. VIII — X 

 beräknades, förutsattes, att den elektriska fördelningen i apparaten förorsakades af ett 

 verksamt agens med en mycket vidsträckt utbredning. På grund af nu anförda för- 

 hållanden skulle det likväl kunna misstänkas, att det försöksresultat, som med samma 

 eqvations tillhjelp härleddes, kunde hafva sin föranledning uti elektriska tillståndet hos 

 de från observatorietaket uppskjutande föremålen. Företrädesvis borde i sådant fall den 

 trästolpe, på hvilken apparaten var uppställd, ifrågakomma såsom varande på en gång 

 det högsta föremålet och tillika det intill apparaten ojemförligen närmaste. Denna 

 tolkning synes dock af följande skäl vara oantaglig. 



Om man vid härledningen af eqvationen (4) sätter v = 0, erhålles 



J/ +¥ = T-^|y 2 O)- 



Häraf synes, att M bör antaga ett jeinförelsevis mycket stort värde, om r när- 

 mar sig intill r = g-, d. v. s. om, enligt den anmärkningsvis föreslagna synpunkten, ett 



från jordytan uppskjutande, ledande föremål föres mycket nära intill underkanten af 

 den nedre sferen. 



Ett par, härefter någorlunda afpassade, försök bekräfta ej detta. Glasstången </' 

 i ofvan beskrifna apparat (hg. 1) ökades med en annan, som fastades vid henne me- 

 delst en träled. Genom att på lämpligt sätt rikta apparatens alla delar kunde ett af- 

 stånd af omkring 50 centimeter åstadkommas mellan hans nedersta sfer och trästol- 

 pen, när apparaten i ställningen v — var uppsatt på stolpen. Af en tredje sfer med 

 1 decimeters tvärlinie och i ledande förbindelse med jorden bildades ett omkring 2,1 

 meter högt utsprång från taket. 



') Den, som ej tänkt derpå, kan af dessa försök få upplysning om tillvaron af en klass obemärkta krafter, 

 som med oändlig mångfald af vexlingar åtfölja alla våra rörelser i det fria, löfvens dallringar o. s. v. — 

 Pöröfrigt synes mig som om en praktisk method att bestämma åskledares skyddvidd skulle kunna grundas 

 på försök af ifrågavarande slag-. 



