OM ELEKTRICITETEN SOM KOSMISK KRAFT. 



27 



Beteckningarna i följande tabell äro desamma som i föregående 1 ); dertill kom- 

 mer d, som utmärker afståndet i centimeter mellan jordutsprångets och den nedre ap- 

 paratsferens närmaste punkter. Med ett streck i kolumnen d angifves, att trästolpens 

 topp var den ledande yta, som stod apparatens konduktör närmast. En längre stunds 

 mellantid skilde de tre första försöken från de två sista. 



Tab. XI. 



N:o. 



d 



Af, 



N, 



m 



u 



1*) 



3 



— 12,08 



+ 9,1 G 



+ 3.16 



10,02 



2 



1 



- 10.50 



+ 9,00 



+ 2,50 



9.7 5 



3 



— 



— (i.oo 



+ 3,7 5 



+ 3,00 



4.88 



4 



1 



— 5,00 



+ 4oo 



+ 1.25 



4,02 



5') 



— 



— 3,88 



+ 2,25 



+ 2,13 



H.oo 



Medier af flera observationer. 



Dessa försök — de första jag gjorde — äro visserligen ofullständiga och inne- 

 hålla t. ex. intet om det teckenombyte, som eqvationen angifver. Men de visa dock 

 uppenbarligen, att verkan af den intill apparaten närmaste ledaren är alltför ringa för 

 att den ifrågasatta tolkningen skulle kunna vara giltig. Beräkningen enligt eqvationen 

 (9) gifver nemligen inemot 200 och 90 såsom värde på M för observationerna N:o 1 

 och N:o 4, om man utgår från observationerna N:o 3 och N:o 5 och om r räknas till 

 närmaste punkt af trästolpen och det tillsatta jordutsprånget. Sjelfva trästolpen borde 

 ock, under den antagna förutsättningen, hafva varit ansenligt elektrisk vid dessa försök. 

 Men flera iakttagelser från nästan samma tid som försöken i tabellen XI göra sanska 



O Cl O 



sannolikt 2 ), att hans elektriska täthet ej var synnerligen stor. Så t. ex. stodo sfererne 

 vid de försök i tabb. I och II, i hvilka sfererne afledande berördes, ungefär dubbelt 

 så högt som trästolpens öfversta topp; utan att utslagen blefvo större än omkring 12. 

 Sednare skall ytterligare visas, huru ringa inflytande ett, under en konduktör 

 befintligt, ledande utsprång utöfvar på hans elektriska tillstånd. 



19. Emellertid ådagalade de i början af föregående stycke beskrifna försök nöd- 

 vändigheten af att för det följande förbättra observationslokalen. Fördenskull upp- 

 restes en parallelipipedisk byggnad midt på taket. Höjden gjordes 1,8 meter, sidan 

 1,4 meter. Halfva öfre delen af väggarna, liksom hela taket, gjordes af zinkbleck, den 

 öfriga beklädnaden af taktäckningspapp. Tvärsöfver hela taket lemnades en öppning, 

 som till bredd och sträckning sammanföll med observatoriets taköppning. Igenom 

 denna sednare uppfördes en rund stång, som i lämpliga styrare kunde föras lodrätt upp 

 och ned, samt med en press-skruf fästas i hvilken höjdställning som helst. De höjder, 

 till hvilka stången under de afsedda försöken skulle lyftas, utmärktes alltid på henne i 

 förväg. På öfre ändan af stången kunde de särskilda undersökningsapparaterna fästas. 



•) Som s är obetydligt, har jag satt M=—[M l + ^j-H" 



2 ) Atrnosferiska elektricitetens vexling i styrka ocli elektrometerns olika laddning vid särskilda tillfällen göra, 

 att något med visshet ej kan utsägas i denna punkt. 



