Tabellen XIV bekräftar ock denna lag. Denne sednare visar dessutom, att utslagen 

 hafva samma tecken under taköppningen som ofvan henne. 



23. Ännu har jag aldrig sett något teckenombyte under de snart sagdt otaliga 

 gånger jag fört mina olika apparater upp och ned. Då det likväl blifvit uppgifvet, att 

 sådant sker i närheten af jordytan, vill jag ej betvifla, att det kan inträffa. Emellertid 

 anser jag mig böra angifva ett par omständigheter, under hvilka teckenombytet kan 

 ega rum, utan annan anledning än apparat- eller experimenteringsfel, hvilka företrädes- 

 vis kunna uppträda, när den konduktör, hvarmed elektriciteten uppsamlas, står i stän- 

 dig förbindelse med elektrometern. 



De isolatorer, jag begagnat, bör jag ej anse vara dåliga. Det oaktadt har det 

 ofta händt, när väderleken varit mindre gynnsam, att utslaget småningom fallit, om 

 apparaten stått, en stund i en någorlunda hög ställning. Har jag då sänkt apparaten, 

 så att kulan kommit under taket, har elektrometern gifvit negativt utslag. Dess till- 

 komst är lätt att förklara. Om isoleringen ej är fullkomlig, måste, företrädesvis i ap- 

 paratens högre ställningar, positiv elektricitet gå bort genom isolatorerne. Låt denna 

 qvantitet vara ti' och den yttre elektriska kraftens verkan på apparaten uttryckas af 

 elektriska differensen 2e. Den positiva elektricitetsmängden i apparaten sjunker då ge- 

 nom bortledningen till e — d. Sänkes då apparaten så djupt, att den yttre kraften 

 åstadkommer blott elektriska differensen 2d\ blir den positiva elektriska tätheten = 0, 

 och nålen slår vid apparatens vidare sänkning öfver till minus. Ju sämre isoleringen 

 är, i desto högre ställning inträffar följaktligen teckenombytet. 



Använder man ej nödig försigtighet, böra liknande företeelser kunna uppstå äf- 

 ven vid sådana apparater, i hvilka afledning till luften eger rum. 



Men utan att elektricitet behöfver lemna apparaten, kunna dylika förvillande om- 

 ständigheter inträffa. Enligt Coulomb kan nemligen den längd (/), till hvilken elek- 

 triciteten tränger ut på en isolator från en konduktör, uttryckas med l = k . E 2 , hvar- 

 vid E är konduktorns laddning och K en konstant. Om nu de använda isolatorerne 

 uti ifrågavarande försök äro längre än l för apparatens alla höjdställningar, så går 

 visserligen ingen elektricitet märkbart bort; men i en högre ställning tränger elektri- 

 citeten längre ut och följaktligen i större mängd än vid de lägre. Om fördenskull 

 apparaten stegvis höjes, bör den utträngande elektricitetsmängden stegvis ökas, och 

 om apparaten derpå stegvis sänkes, den utträngda elektricitetsmängden stegvis återgå 

 till konduktorn. Detta är i enlighet med hvad som man iakttager hos ett elektro- 

 skop, som på vanligt sätt laddas. Alltså böra, vid här föreliggande försök, utslagen i 

 högre ställningar blifva något för små, men i lägre, då apparaten sänkes, för stora. 



Det nu sednast berörda förhållandet åskådliggöres af följaude försök. I dem 

 bilda U' och U" en sammanhängande serie, U'" och U"" en annan. Vid V och V" 

 ökades höjderne, vid ö" och U"" minskades de. Enhet för H är 2,0 Cm. 



