OM ELEKTRICITETEN SOM KOSMISK KRAFT. 

 Tab. XV. 



.33 



N:0. 



H 



V 



O" 



u'" 



U"" 



1 







— 



4,oo 



- 



2,25 



2 



1 



2,oo 



5,50 



1,50 



4,00 



3 



2 



4,25 



7,25 



3,25 



6,50 



4 



3 



6,7 5 



8,50 



5,00 



7,25 



5 



4 



9,75 



9,50 



7,00 



9,50 



6 



5 



13,50 



10,50 



9,oo 



10,00 



7 



6 



15,2,0 



13,00 



11,00 



11,75 



8 



7 



17,00 



15,oo 



13,25 



13,00 



9 



8 



18,oo 



17,oo 



15,00 



— 



Den ofvan med k betecknade konstanten är i hög grad beroende af luftens 

 fuktighetstillstånd. Deraf inses, huru lätt stora vexlingar i elektroraeterns utslag kunna 

 uppstå, utan att ega något egentligt sammanhang med den på apparaten verkande elek- 

 triska kraften. 



Det medel, hvarigenom man någorlunda kan undgå de af Tab. XV betecknade 

 olägenheterna, är att låta observationerna försiggå så hastigt som möjligt: afledningen 

 på isolatorer är, som bekant, en långsam urladdning. 



24. Härefter sökte jag anställa några undersökningar öfver elektriska tillståndet 

 hos en konduktör, som utan att sättas i ledande förbindelse med jorden fördes till 

 olika höjder. 



På den ofvan beskrifna apparatbäraren fastsattes ånyo de båda sfererne med 

 sina gummistänger, och hans arm ställdes så, att förbindningslinien mellan sferernes 

 medelpunkter sammanföll med lodlinien; d. v. s. det hela var apparaten (fig. 1) i ställ- 

 ningen v — 0. Den isolerande stångens längd var dock nu 127 centim.. 



Apparaten fördes till olika höjder, och sfererne förenades i hvarje ställning med 

 ofvannämnda metallstycke, som bildades af en 81 centim. lång och 0,07 millim. tjock 

 silfvertråd. Först uppställdes apparaten så, att gummistängerna lågo parallelt med tak- 

 öppningens längdriktning, sedan vinkelrätt mot henne. I hvardera ställningen gjordes 

 två försöksserier. 



I följande tabeller betecknar h afståndet mellan påbyggnadens takyta och midten 

 af föreningslinien mellan sferernes medelpunkter. De öfriga beteckningarne hafva 

 samma betydelse som i tabellerne VIII — X. Under loppet af försöken berördes taket 

 tre gånger med en af sfererne; deraf erhölls alla gångerna utslaget --0,75. 



Tab. XVI. 



N:0. 



h 



Jlf, 



tfl 



m 



M, 



#i 



m 



1 



72 



— 5,o 



+ 5,0 



— 0,5 



-5,0 



+ 6,o 



0,0 



2 



102 



-4,o 



+ 4,5 



— 0,25 



— 4,0 



+ 4,o 



0,0 



3 



130 



— 5,25 



+ 5,5 



— 0,5 



-5,0 



+ 4,5 



0,0 



4 



160 



— 5,0 



+ 6,0 



— 0,25 



— 7,0 



+ 6,o 



0,0 



K. Vet. Akarl. Harull. B. S. N:o 10. 



