OM ELEKTRICITETEN SOM KOSMISK KRAFT. 39 



delarne ända till dess, att deras elektriska täthet uppgår till det omgifvande mediets '). 

 Fördenskull käft man medelst ett med låga försedt elektroskop upptäcka elektriska 

 egenskaper hos en luftström, som kommer till ett rum ifrån ett annat, pm en elek- 

 tricitetsmaskin en stund varit verksam i det sednare. Om ett starkt luftdrag åväo-a- 

 bragtes utifrån fria luften och genom ett rum, borde, eftersom luften är en dåh> elek- 

 trisk ledare, den genomstrykande luften hafva samma elektriska täthet som luften utan- 

 för. Enligt det nu sagda, borde på detta sätt atmosferens sjelfelektriska eo-enskap 

 kunna upptäckas, eftersom ett med låga försedt, känsligt elektroskop ger utsla°-, i 

 samma ögonblick som lågan föres ut t. ex. genom ett fönster. Synnerligast borde det 

 vara utsigt till att ett sådant experiment skulle lyckas, om elektroskopet egde för- 

 stärkningsapparat, hvarigenom en större mängd elektricitet kunde uppsamlas med bibe- 

 hållande af ringa elektrisk täthet hos lågan. 



På många sätt har jag försökt att tillämpa detta; men utan att kunna finna nå- 

 got spår till elektricitet. Afvenledes har jag låtit starka luftströmmar stryka genom 

 metallnät. Så snart dessa nät eller lågan skjutit ut utom rummets väggar, har elek- 

 trometern, som är försedd med ett slags förstärkningsapparat, gifvit utslag, hvilket 

 upphört, så snart nätet eller lågan dragits in i rummet. 



Ofvanför, i stycket N:o 18, är reclogjordt för resultaten af några försök inuti ob- 

 servatoriets påbyggnad. Här bör tilläggas, att det utslag, som erhölls då konduktorn 

 stod helt och hållet inom påbyggnaden, under det taköppningen var fri, ögonblickligen 

 föll till noll, när öppningen täcktes, vare sig att detta skedde med ett metallbleck eller 

 metallnät; och detta inträffade antingen påbyggnadens sidodörr var öppen eller ej. 

 Alla försök i påbyggnaden visa fullkomligt lika företeelser med dem, som kunna er- 

 hållas medelst ett i en elektriserad metallbur inneslutet elektroskop. 



Af dessa försök synes följa, att elektrisk verkan, som visar sig inom ett af le- 

 dande väggar delvis omslutet rum — ■ såsom i observatoriets påbyggnad, — ej kan 

 härleda sig från den i samma rum inneslutna luften utan, om atmosferen är en elek- 

 trisk kropp, från det i hela atmosferen befintliga agenset. Hon skulle clå ej i anförda 

 försök hafva upphört i och med detsamma taköppningen slöts. Deremot kunna ej de 

 negativa resultaten af de åberopade försöken med lågorna anses bevisa, att luften in- 

 alles icke är elektrisk. 



30. Ett försöksresultat, som ej rätt väl står tillsammans med att atmosferen 

 skulle vara en elektrisk kropp, är följande: De i Tabb. XVI och XVII antecknade re- 

 sultaten af några försöksserier med två isolerade sferer, som vid olika höjder öfver 

 jordytan förenades med hvarandra medelst en fin metalltråd, visa sig hafva tillkommit 

 under särdeles gynnsamma omständigheter. De två sferernes och mellanstyckets elek- 

 triska summa var nära noll och lika ofta positiv som negativ, hvilket bevisar, att appa- 

 ratens isoleringsförmåga varit jemförlig med eller fullkomligare än sjelfva luftens. Gif- 

 ver man nu akt på första serien, så finner man, att mellanstycket alltid var negativt 

 elektriskt, d. v. s. dess elektricitet var af samma slag som den högst belägna sferens. 



l ) Jfr. Thomson, anf. st. 



