OM ELEKTRICITETEN SOM KOSMISK KRAFT. 



45 



för r = 2, N:is 3, 6, 7 och 8 

 r = 4, N:is 2—6 

 r = 5, N:is 1—4 r ). 

 Af dessa observationer beräknas 



m-i = 0,1486 -f- 1,H43 77 

 m 4 = 0,6750 -f- 3,0750 11 



m 5 = 1,0080 -f- 2,«080 H 

 Af dessa formler återgifvas de använda observationerna med följande differenser J. 



Tab. XXXIII. 



N:o. 



z/ 2 



-h 



4, 



1 



O.oo 



O.oo 



+ 0,09 



2 



+ 0,03 



— 0,08 



— 0,17 



3 



— 0,08 



+ 0,10 



+ 0,06 



4 



+ 0,05 



+ 0,02 



+ 0,02 



5 



— 



— 0,05 



— 



Häraf befinnas a och /? hafva följande värden: 



Tab. XXXIV. 



r 



et 



1» 



1 



0,5572 



0,0372 



2 



0,7688 



0,0422 



5 



0,5816 



0,0403 



Med undantag af a för ?• = 4 måste öfverensstämmelsen anses god. 



Då nu denna öfverensstämmelse synes vara fullkomligare, när observationerna 

 bättre satisfiera den theoretiskt härledda formeln, torde deraf kunna slutas, att sfe- 

 rernes radier verkligen ingå i beräkningsformelns konstanter på det sätt, som formelns 

 härledning fordrar. 



36. Genom en analog härledning finner man såsom beräkningsformel för de ob- 

 servationer, som erhållits med helt och hållet från jorden isolerade konduktörer, 



m == 4nT[l --2.^ + 3.^ — etc] rl Cos o. 





Detta resultat synes öf verensstämma med tabellerne XIX —XXVII. 



37. Af livad som nu blifvit anfördt synas således de undersökningar, för hvilka 

 i denna uppsats redogöres, leda dertill, att 



ett öfver jordytan uthredt agens företrädesvis bestämmer de elektriska företeelser, 

 som i hennes närhet förekomma. 



x ) Tydligen motstod isoleringen ej större laddning. 



