42 ET 
det, uantændt, og kan i Fölge Erfaringen ved No, i 
ikke blive antændt af det allerede brændende Pul- 
ver. Indfirömningen af den allerede antændte Deel 
bliver forhindret ved den Maade hvorpaa Hanen 
flaaer paa Kobberhætten. Ved de Geværer, hvorved 
man benytter dette Pulver til at antænde Skuddet, 
ligger Antændnings-Kuglen, fom för er omtalt, i en 
konifk Aabning. Herved bliver ved Hanens Slag 
 mæften alt Pulveret antændt, fom nödvendigviis maa 
firömme til det Indre, da alle andre Udveie for Flam- 
men er forhindret, Til Slutning maa jeg endnu be- 
mærke, at den af Wright angivne Maade at fylde 
Kobberhætterne paa, ikke allene er möifommelig, 
men farlig. Hvorledes fkulde her Fabrikanten blive 
færdig, der har ugentlig flere Tufinde at fylde? Jeg 
har i denne Henfeende anftillet flere Forsög, og fun- 
det fölgende Fremgangsmaade anbefalelig. 
Man overgyder den exploderende Blanding, man 
har beftemt til ai fylde i Kobberhætterne, med et vift 
Qvantum af en bindende Oplösning eller Tinctur *) 
og danner det dermed til en tynd grödlignende Mas- 
fe. Heri dypper man enten en lille Penfel, eller en 
Træpinde hvorved man optager en fior Draabe, og 
bringer den i Bunden af Kobberhætten, 
*) Et faadant bindende Middel kan være enten en 
fiærk Gummi-Oplösning, eller maafke bedre Benzoe 
Tinctur, fom Wright har anbefalet, Alene Vand 
vil ikke være anyendeligt, da det udluder Saltet af 
Blandningen, fom vilde kryfiallifere fig ovenpaa, 08 
fkille fig fra de andre Befianddele; og da ingen 
af disfe enkelte Dele er ifiand til at tænde fig ved 
Slag, faa maa man förge for, at Blandningen vedbli- 
ver at være faa fuldkommen fom mulig. 
