406 -Hansteen. 
150* öft, der ligeledes gaaer nær forbi den fvagere 
(fberifke) Nordpol og den fiærkere (Nyehollandfke) 
Sydpol, Det Punkt, hvor den fiörfte magnetifke In- 
tenfitet (maximum maximorum) i den nordlige Halv- 
kugle indtræffer, fynes efter Kartet at ligge omtrent i 
54" nordlig Brede og 62” vefilig Længde; i den fyd- 
lige Kugle ligger fandfynligviis det tilfyarende maxi- 
mum föndenfor Nyeholland, Man feer at det nordli- 
ge Maximum hverken falder fammen med Magnetpo- 
len felv, eller med det Punkt, hvor Hældingen er 
= 90"; hvilket alene vilde fkee ifald Jorden havde 
een enefte med Jordens Middelpunkt concentrifk 
Magnetaxe. 
Da Hældingen i Nærheden af Æquator omtrent 
forandrer fig 2 Grader for hver Bredegrad, faa fin- 
der man af de af. Sabine obferverede Hældinger i 8. 
Thomas, Bahia og Afcenfion (Tabel 8. 94) Breden af 
de Punkter, hvor Hældingen i disfe 35 Meridianer for- 
fvyinder (Magnetismus der Erde S, 47) fom fölger: 
Længde Nulpunktets 
Ferro, Brede, 
24*25/0 0*22:N 
5160 10 356 S 
20 53 V 15 5 8 
Igjennem disfe disfe 3 Punkter har jeg paa Kar- 
tet optrukket Linien uden Hælding for 1823; ligele- 
des har jeg af Hældingskartet Tab, III i min Magne- 
tismus der Erde tilföiet Linien uden Hælding for Aa- 
ret 1780. Man feer heraf, at nær Afrikas Vefikyft 
have Hældingslinierne fra 1780 til 1823 bevæget fig 
betydelig mod Nord, og i Sydamerika mod Syd; og 
at disfe 2 Linier fkjære hinanden i et Punkt, fom lig- 
ger omtrent i 12” veftlig Længde fra Ferro, Igjen- 
