Fjerne Nordlys Indflyd. paa Magnetnaal. 143 
et sivet Sted en mærkelig Indflydelfe paa Magnet- 
naalens Retning, felv da, naar de der ei ere fynlige, 
De to ovenæynte berömte Söefarendes Dagböger, 
fammenlignede med Lifterne over vore magnetifke 
Tagttagelfer (å Paris), lode i denne Henfeende ei en- 
gang en Skygge af Tvivl tilbage. Denne befynder- 
lige Sammenhæng fortjener fikkerlig at ftuderes fra 
alle Sider; men der vil maafke udfordres ivrige Forfk- 
ninger igjennem en lang Fiække af. Aar, förend man 
vil være iftand til at begribe den i alle fine enkelte 
Forhold. Det kan ei være andet end höift glæde- 
ligt at fee, at i Leith i Scottland, altfaa å Nærheden 
af den Grændfe, fom Polarlyfene i den nyere Tid 
næften ei mere overfkride, to faa nöilagtige Iagttage- 
re fom de Herrer Coldfiream og Foggo, före en nöi- 
agtig Fortegnelfe over alle Særfyn af denne Art, fom 
vile fig over deres Horizont. De fölgende Angivel- 
fer ere laante af de udmærkede meteorologifke Over- 
figter, fom hine to Phylikere ved Slutningen af et- 
hvert Fjerdingaar pleie at indlevere i Edinburgh phi- 
lofophical Journal. 
Leith d, 19 Marts 1825, Himmelen var klar, 
Vinden blæfte kraftig fra Syd, da man henved Kl, 8 
om Aftenen ved den nordlige Horizont blev en Lys- 
ning var, fom pleier være det förfte Forbud paa et 
Polarlys, Dette Skin tiltog i Styrke til Kl, 91, hvor- 
paa meget ftærke Lysftraaler pludfelig begyndte at 
opfkyde; men de overfkrede ei en Höide af 659 
— Deres fædvaulige Farver var hvid eller gulagtig, un- 
dertiden faae man öieblikkelig blaae og grönne. 
Kort för Kl, 10 blev Særfynet endnu interesfantere: 
en Bue af et hvidt frærktglindfende Lys begyndte i 
Veft, fieg lidt efter lidt og naaede Zenith, fkred for- 
E 8 
