424 Hertzberg. 
Den Skade fom Orkanen Juledag 1806 gjorde 
her paa Præftegaardens Hufe blev den Tid af mig 
kundgjort. Det er da faare naturligt, at jeg, end- 
fkjöndt ftedet paa det fafte Land, maae være fom Söe- 
manden paa det vildende Hav, opmærkfom paa alle 
Stormtegn; det har fig da med mig efter Poetens: 
”navita de ventis — &c.  Begynder da Stormen 2 
eller 5 Dage efter Lunationerne, kan jeg altfaa tröfte 
mig og Huusfolk, at den fom ofteft ikke blive rafen- 
de eller orkanagtig; men kommer Vinden Dagen för, 
eller Dagen felv, eller Dagen efter Maanepuncterne, 
da maae vi være paa vor Poft, paa Söemandsviis pur- 
re Mandfkabet ud, — at rebe, at fkalke alle Luger 
0. Å. v.s det forftaaer fig at dette gjælder kun i Höft- 
og Vintermaanederne, 
Jeg kan, uagtet de uforkaftelige Vidnesbyrd, 
Hr. Profesfor Hanfteen fremförer, ei aldeles over- 
gaae til hans og de flere Lærdes Mening angaaende 
Maånens Indflydelle paa Veirliget ifær i Henfyn til 
Orkaner, Storme og fiærke Vinde. Lad nu faa være 
at Maanens Phafer og Stillinger lidet eller intet bi- 
drage til den; men hvoraf kommer det da? at naar 
de fiærke Uveir indtræffe, fkeer det hyppigft paa 
famme Tid, Maanen har disfe Stillinger, i det mind- 
fie i vore Egne, Syndrehordlehn og Hardanger, ja det 
erfares endog andre Steder ifær ved Veftkyfterne; faa 
vile mine hidtil gjorte Tagttagelfer. Saa lidet jeg kan 
og vil nægte andres Erfaring, ifær faa lærde lagttage- 
res fom Hr. Profesforen anförer, (See Magaz, 1824 
andet Hefte) faalidet vil jeg, at hvad jeg iagttager og 
erfarer, fkal paatvivles, faa meget mere, da det ikke 
her kommer an paa dybe Indfigter i Naturlæren el- 
ler aftronomifke Beregninger (Paa den Kampeplads 
