Anmærkninger. Å 453 
fkefuldmaanen i hele Dage, og faaledes undertiden kan 
angive Paafken en Maaned forfkjellig fra den nöiagtige 
 afironomifke Befiemmelfe?” Hvad fkal man troe om de af 
Paafken afhængige Mærkedage i Lande, hvor Paafken be- 
fiemmes paa forfkjellig Maade? En Dag, fom intet fafi 
har ved fig med Heafyn til Solens, Maanens eller andre 
Himmellegemers Stilling, er aldeles vilkaarlig og kan for- 
nuftigvis ei tjene til Veirmærke, faafom den ei fiaaer 
i ringefie Forbindelfe med Naturen. Mig fynes, at en 
Mand, fom faldt paa at antegne Veirligets Tilfiand paa 
alle de Dage i Aaret, da noget Glædeligt eller Sörgeligt 
mödte ham, eller paa andre ligefaa vilkaarlige Dage, og 
deraf vilde uddrage prognofiifke Regler, kunde med lige- 
faa god Grund forfyare fig med det Udfagn: ”at det al- 
tid var et Udbytte at vile, at Sandhed ei laae paa den 
Vei”; og at han ei burde fiöde fig, om man fagde, han 
kunde anyendt fin Tid nyttigere. Åt pröve foregivne 
Facta, om de end ei kunne wudledes af hidindtil be- 
kjendte Naturkræfter, er rigtigt; uden dette vilde 
Naturvidenfkaberne ei kunne gjöre Fremfkridt; thi yd- 
: mygt maae vi bekjende at vore Kundfkaber ere kun Styk- 
keyærk, Men det Urimelige firider mod Hou 
for famme er al ORG unödyendig, 
Hansteen, 
