seNi Bi Möller, > 495 
Deres plylifke Egenfkaber: fiemme forövrigt faa - 
nöie overeens- at de efteralSandfynlighed maae hen- 
regnes til eet-Species og nöiere Bekjendifkab med 
Vinkelforholdene hos Elæolithen vil formodentlig gi- 
ve dette Refultat, .,men endnu kan det ei anfees fom 
ganfke afgjort. Dog blive de vel under alle Omfiæn- 
digheder at adfkille fom Variateter, der flaae temme» — 
lig langt fra hinanden eske Forfkjellighed 1 
Glands, Farve 0. f. v. | 
Polymignit*). 
Kryftalfyftem: to- og ro-ledet Weils; prismatifk 
Mohs. 
Den underfögte Kryftal er'fremftillet ved Fig. 
13. De hidtil maalte Vinkler-ere «efter Doctor Rofe : 
MT =+ 992 sm 
5,8 = 144" — Ol 
bt == 108" — 14" NG 
Klövningsretninger: utydelige parallel M og T, 
Haardhed: mellem Qvarts og Feldfpath, 
Phasphossuur Ytterjord **). 
Kryalgem: fireleddet Weils, pyramidal Mohs, 
- Den underfögte Kryftal er fremfillet ved Fig. 14. 
Vinklerne, ere endnu ei maalte af Mangel paa 
gode Exemplarer. 
.*) Kongelige "Vetenfkapsacademi, Handl. Stockholm 1824 
pag. 354 Poggendorfs Annalen der Phyfik- 1825 
II pag. 203. Edinbourgh Journal af Science 1825 
Vol, TIL, :Magazin for Naturvid. 1825 4 H, pag. 225» 
+*) See de til Polymigniten titerede Steder, 
