18 N. Treschow 
og hvilken Anledning man deri maa have fundet til 
fölgende Forbedringer, faa er denne- Efterretning til 
liden Nytte, De leucipifke og democritifke Atomer, 
af hvilke de epicureiflke fkulle være Efterlignelfer, 
fom Nogle have paaftaaet, hverken nöiagtige eller for- 
fkjönnede, men fnarere fordærvede, ere os meft af 
de fidfie dog nogenledes bekjendte. De havde nem- 
lig en vis Figur og Störrelfe, der ei hos alle Arter 
var den famme, MDeraf kommer Forfkjellen mellem: 
de fire Elementer, mellem de grovere og finere Stof- 
fer. De vare dernæft uforanderlige, faa at de hver- 
ken kunde oplöfes i mindre Dele, ei heller omfkifte' 
deres Form, men bleve beftandig runde, kantede 
o. f. v. fom de fra Begyndelfen havde været.  Jl'or- 
reften tillagdes dem ei udtrykkelig nogen anden Be- 
fkaffenhed end Bevyægelle, Denne var ubeftemt og 
kunde foregaae i enhver mulig Retning; det maatte 
derover vel hænde, at de ofte fiödte fammen: Epicur 
havde fölgelig ei hehövet at lade dem, fom Cicero 
beretter, bevæge fig i convergerende Linier, med 
mindre det fkedte for at gjöre den Sammenhæng 
mellem dem begribelig, ved hvilken alene de kunne 
danne virkelige Legemer; thi tager man denne be- 
fiemte Retning bort, faa maatte de ligefaa fnart ad- 
fprede fig igjen, fom de vare famlede. * Men blev 
nian end faaledes nogen Aarfag vaer til deres Forbin- 
delfe; faa blev det derimod' TER vinlkeligerd at for- 
klare baade hvorfor ei alle Atomer omfider bleve til 
et enefte faft Legeme, og hvorfor dé «erigang forenede 
alter véd Oplösning affondredes fra hverandre, efter- 
di dertil en ganfke modfat, nemlig divergerende Be- 
vægelle fynes at være nödvendig; "men i dette Sy- 
flem er der nanirligviis' ei'paå nogen Kraft at tænke; 
NO 
