de Om Atomer. | 227 
Da Bevægelfe ei kan være noget mere end et 
Middel til et langt andet Öiemed, fölgelig ei heller 
- kan betragtes fom den fidfte Grund til den omtalte 
Stræben, faa maa man fremdeles fpörge om, hvorpaa 
denne da egentlig gaaer ud, — Ethvert Vælen arbei- 
ber naturlig og nödvendigviis förft paa fin Vedlige- 
holdelfe, dernæft paa : fin Udvikling eller Fremgang 
-tilden Fuldkommenhed, der efter. dets Art er mu- 
lig at opnaae,: Dette fkeer endog i de höiere Clas- 
fer og Slægter fom ofteft dem felv aldeles ubevidk, 
formedelft Inftinct eller Drift. Fra de dunkle Fo- 
reftillinger, der paa det nederfte Trin vækker denne 
Tnftinct, indtil de. klare og tydelige, der hos de höie- 
re:Dyr frembringe Tilböielighed og Attraa, er der 
uden Tvivl utallige: Grader. Men uden al Forefil- 
ling, Fornemmelfe, Fölelfe eller hvad man maatte ind- 
bilde fig fom disfe Forandringer, om endog kun paa 
fjernefte Maade, lignende, er "det neppe muligt at 
tænke paa-noget Slags Stræben, der dog er den ene- 
fte Erfaringsftof, man kan lægge under det almiride- 
lige Begreb'om Kraft, fom ei er fremmed for moget 
endog raaere:Mennefke,. 
Hvad -ér fremdeles Bevægelfe ? Makekieng indre 
Væfen kunne vi ei: gjennemfkue,' medmindre enhver 
af dens Egenfkaber ere: os indtil Bunden tydelige. 
Svaret paa hint Spörgsmaal har dog forlængft været 
færdigt: en Forandring af Sted, Men i denne Fore 
klaring bliver netop det Dunkle, nemlig Stedet, uop- 
lyft tilbage. Imidlertid kan og maa man derved for- 
fiaae det beftemte Forhold, hvori Noget kan faae 
enten til alle andre eller til en vis anden Ting ifær. 
Deraf kommer den bekjendte -Forfkjel. mellem. det 
abfolute- og relative Sted, Alle Forandringer fore- 
