Om Atomer. | 233 
være os indlyfende, at; om vi ogfaa tilforn uden disfe 
Sandfers Hjælp kunde have forfkaffet os det tydelig- 
fie Begreb om hvad Udftrækning vel maa være, vilde 
vi dog aldrig kunne have anticiperet disfe Fornem- 
- melfer, men tvertimod, naar de engang paa fædvanlig 
Maade bagefter bleve os meddeelte, have Möie med 
at overbevife os om deres Identitet eller Ovyereensftem- 
melfe med dette Begreb. Om Blindfödte er denne 
Sag nokfom bekjendt. Var det muligt, at noget le- 
vende Menuefke kunde være Hudfölelfe ganfke berö- 
vet, men at han alligevel kunde tænke og om ud- 
vortes Gjenftande faavidt have nogen Foreftilling, at 
han kunde fatte det om Rum og Udfirækning forhen 
fremfatte almindelige Begreb; faa vilde han deraf 
«dog aldrig kunne lære det famme, fom Erfaring om 
de famme Gjenftande i en virkelig Anfkuelfe frem- 
filler, Aarfagen dertil er, at, foruden det omtalte 
Forhold mellem Delene, hvoraf. hint Begreb maa 
dannes, kan deres indbyrdes Virkfomhed og Indfly- 
delle paa hverandre ifölge dette Forhold yttre fig 
paa mange befynderlige Maader, der ligeledes for 
Sandfen aabenbare fig og alene for denne, efterdi 
Forftanden apriori intet derom kan vide, og disfe 
Forfkjelligheders indvortes Grund, nemlig de mange 
Slags Afændringer, der i Delenes Forhold til hveran- 
dre maae finde Sted, ei heller af Erfaring nokfom ere 
bekjendte, Vi vide kun i Almindelighed, at Lys, 
Farve, én glat eller ru Overflade, eller i visfe Til- 
fælde en dirrende og fvyingende Bevægelfe; der kan 
gjöre, at en enefte bevæget Punct fynes at frembrin- 
ge en continuerlig Flade og indtage et fiort Rum, 
at, figer jeg, disfe og flere Omfiændigheder deels vi- 
fe os Udftrækning i mange befynderlige Former, 
16 
