Om Atomer. 235 
under det Paafkud, at det deels er unyttigt, deels, at 
man ved Forfög og Iagttagelfer, fom alene kunne ba- 
ne Erfarings Kongevei, derom intet faaer at vide, 
Mod denne Forfömmelfe lod der fig vel ei faa me- 
get erindre, naar man i den empirifke Naturlære en- 
ten ganfke afholdt fig fra enhver Theorie, hvori Be- 
grebet om Atomer og overfandlfelige Gjenftande for- 
udfættes, eller man kunde og vilde henvife til de 
Skribenter, fom gjöre det til fin Hovedfag at bringe 
det fornödne Lys ind i disfe Theoriens nödvendige 
Forudfætninger. Uden mindfte Haab om at det för- 
fte ret fnart vil fkee, eller hvad det andet angaaer, 
at den Ære endog kunde vederfares mig, vil jeg dog 
forföge dertil at bidrage faa meget jeg formaaer. 
Holder man fig alene til det philofophifke Be- 
greb om Rum, Afftand og Udftrækning, faa forekom- 
mer det mig klart, at Atomer, endog fom blotte phy- 
fifke Puncter, kunne ligefaavel ftaae i et middelbart 
fom umiddelbart Forhold til hverandre, d. e. at de 
undertiden kun formedelft flere eller færre mellem- 
værende, men ellers osfaa uden nogen Hjælp uden- 
for fig felv kunne virke. Man kan endog indröm- 
me, at det fidte kun er muligt ved Berörelfe, og at 
derved disfe Puncter nödvendig flyde ganfke fammen, 
fordi hos dem en Side ei er forfkjellig fra den anden. 
Men formedelft en beftandig ligefaavel repulfiv fom 
attractiv electrik Bevægelfe kunne de dog frembrin- 
ge Skinnet af en fammenhængende Strækning, fordi 
de hvert Öieblik afvyexlende fnart beröre fnart fkille 
- fig fra hverandre, Herved er det dog ei afgjort, at 
- Atomerne juft nödvendig ere faadanne Puncter, An- 
- fager man derimod med nogle Philofopher, at de 
vel have en umærkelig, men dog en beftemt Figur 
| 16 * 
