236 N. Threschow 
og Störrelfe, faa bevifer den mathematifke Deelbar- 
hed, fom deraf unægtelig er en Fölge, dog ingen- 
lunde nogen virkelig Sammenfætning. Det abftracte 
eller tomme Rum bliver felv et enefte Heelt, hvor 
mangfoldige Overfkjærings Linier man end anbringer 
deri, og aldrig er det faldet Nogen ind at troe, man 
derved faaledes kan rive et Stykke af Rummet fra 
det övrige, at man kan flytte det andetfteds hen, 
Den mathematifke Deling gjör nemlig ingen Foran- 
dring i Tingen felv, men er ikkun ideal. Det kan i 
en udeelbar Subfians gjerne lade fom en Side deraf 
juft ikke ftaaer i den nærmefte Forbindelfe med en 
anden, fom om der ligger meget imellem dens En- 
der, enten fordi en idelig Bevægelfe frembringer dette 
Skin eller maafkee af en anden ubekjendt Aarfag: 
alligevel kan det dermed ikke forholde fig faa: Ato- 
mens ideale Dele maae nödvendig umiddelbar hænge 
fammen eller meget mere i Grunden være de fam- 
me, uagtet de fynes forfkjellige. Men heraf fölger 
tillige, at, kunde de nogenfinde for den udvortes 
Sands blive anfkuelige, fom de i fig felv ere: kunde 
denne blive noget enkelt vaer, og kunde alt Skin, 
hvorved maafkee Anfkuelfen dog alene bliver mulig, 
ligefom et Slör, borttages, faa maatte man anfee dem. 
for phyfifke Puncter, hvilket ne med Henfyn til den- 
ne Sands virkelig ere. 
Fornemmelfer af. Udftrækning blive os ei af alle 
Sandfer meddeelte paa famme Maade: i nogle er 
Rummet, fom det Beftandige, i andre Tiden med 
dens Forandringer mere herfkende; men der gi- 
ves ingen, hvori jo den fidfte ogfaa fpiller en bety- 
delig Rolle, EFndog hvor vi ei pleie at lægge Mær- 
ke dertil, er der i vore Forefiillinger noget fucces- 
