238 N. Treschow 
Sands erholde den famme, derom kan der være Tvivl, 
da baade Hörelfens, Lugtens og Smagens Fornemmel- 
fer ere blot fuccesfive: men, da dette tildeels ogfaa 
gjælder om de foregaaende: da Tidens og Åummets 
Udfirækning desuden er faa nær beflægtet, faa kan 
man vel ikke nægte Muligheden af at den ene förer 
til nogen Kundfkab om den anden, Begge aabenba- 
re fig fom uafbrudte — continnerlige — Siörrelfer, 
enhver fölgende Foreftilling kalder de næft forrige 
tilbage, blander fig dermed, og forener alle til et 
Heelt, der fynes paa engang at være til, d. e. at ind- 
tage noget Rum. Det er faaledes ikke vanfkeligt at 
begribe, hvorledes flere Atomer, hvis de endog i fig 
felv ingen Udiøtrækning have, dog kunne fremfiille 
fig for den udvortes Sands i laadan Störrelfe, 
Umiddelbar fornemme vi vel ingen phyffk Punct 
eller Atom af denne Art; alligevel give Fixfijernerne, 
fom ei engang ved de bedfie Fjernröre vife fig i no- 
gen angivelig Længde, Bredde og Tykhed, os derom 
en meget klar Forefilling. Tænker man fig blot en 
Atom med den höiefte Virkfomhed, der formedelft 
et lignende Skin kunde aabenbare fig, uagtet den ei, 
ligefom Stjernerne, virkelig har den omhandlede Stör- 
relfe, faa maatte vi let blive den vaer. Ligeledes 
give mange Flader, der, fom Melkeveien, vel i fig 
felv ei ere fammenhængende, fordi de virkelig beftaae 
af vidt adfkilte Puncter, os dog en Foreftlling om 
andre Flader, der, vagtet de ligge os meget nær; kun- 
ne være af famme Befkaffenhed, med den Forfkjel 
alene, at i de fide har mellem de mindfté Dele en 
- dangt fiærkere og fnarere Vexelvirkning Sted. 
Med extenfiv Störrelfe fölger nödvendig en vis 
Form, Skik eller Figur, Hvorvidt hin bör tillægges 
