Om Atomer. 243. 
virkelige Ting. De, der ere af denne Mening, kun- 
ne fölgelig ei forkafte det dynamifke Syftem, ei hel- 
ler kunne de, der bifalde dette, have noget mod hint 
at indvende, fom om deres eget ved Atomers Anta- 
gelfe blev kaftet overende, endfkjöndt de maafkee af 
andre Grunde enten åanfee Atomer for lidet fandfyn- 
lige' eller i Naturlæren for undværlige. 
Men om Åtomerue felv kan man dele fig i for- 
fkjellige Meninger, og derpaa grunde modfatte Lære- 
bygninger. Man kan nemlig foreftille fig dem enten 
fom ganfke döde eller fom levende, I det förfte Til- 
fælde kan man dog tillægge dem faa mange Slags 
Former, fom man til Phænomenernes Forklaring fin- 
der nödvendige, faafom runde, fpidfe, kantede. De 
Gamle, blant andre Plato [felv, toge for de fire be- 
kjendte Elementer Mönfirene af de regelmæslige geo- 
metrifke Legemer, uden at erklære fig nærmere over 
de mindfie Dele, hvoraf de beftaae, Atomer kunne 
fremdeles paa tvende Maader være lidende, nemlig 
förft faavidt de ved andre fættes i Bevægelfe, dernæft 
faavidt deres Form, ligefom blöde og elaftifke Lege- 
mers, af famme Aarfag kan afændres., Ere Atomer- 
ne derimod begavede med nogen Selvvirkfomhed, 
med en vis Art eller Grad af Liv, faa kunne Yttrin- 
gerne deraf være mangfoldige. Det Almindelige deri 
er Modvirkning og Modfiand. Hos nogle, fom hos 
de blöde, kan Kraften derved faa höilig være bleven 
fvækket, al Stræben faa undertrykt, at de ei formaae 
at vinde fin forrige Tilftand igjen, om Hindringen 
end er borte; hos andre kan den derimod da vife 
fig paany med fiörre eller mindre Styrke, og under- 
tiden gaae ganfke frifk ud fra Underirykkelfen; hvil- 
ket erfares hos de elaftifke, Jeg overlader fordoms- 
