248 N. Treschow 
fkjellig har angivet og opregnet, ere Grene? — Er 
nu alt dette rigtigt, hvorledes kan der da være noget 
Spörgsmaal, om Atomer ere Puncter eller indtage 
nogen Deel af det virkelige Rum?--Maa man éi å 
- Atomernes Sted heller holde fig til de leibnitzifke 
Monader eller til de Enheder, hvorom Jordan Bruno 
handler i fin Bog om det Ene? Disfe ere omtrent 
Subftanfer af famme Slags fom de mnys befkrevne. 
Alligevel kan man uden Tvivl med famme Rert til- 
lægge Materiens fidfie Beftanddele de Egenfkaber, 
fom unægtelig tilkomme den felv, Den er jo, efter 
de firængefte og meft confeqvente Dynamikeres Me- 
ning, jo ei heller andet end Kraft, eller meget mere 
en Samling af utallige Kræfter, der fiaae i en be- 
ftandig Vexelvirkning med hverandre. - Vil man paa 
denne Grund da ei tillade Naturforfkere at behandle 
de Stoffer, der i udvortes Erfaring forekomme, fom 
faadanne, d.e, fom Phænomener, der reife fig af an- 
dre mere almindelige eller bekjendte: vil man ei hel» 
ler taale, at de ved Mathematikkens Hjælp beregne 
Legemers Udfirækning og Mangfoldigheden af deres 
Dele? - Skal man, for at være de philofophifke Prin- 
cipier tro, fornægte  Sandferne, erklære de Foreftil- 
linger, vi faae formedelft dem, at være tomt Göglerie ? 
Naturlæren bör aldrig forglemme fin nærmefte Be- 
ftemmelfe at ordne Phænomenerne, gjöre Rede for 
dem, fom ligge til Grund for de övrige, endfkjöndt 
de felv ere eller dog indeholde et Skin, fom let kan 
bedrage.. Udfirækning kan ei være grundet paa Ting, 
der felv ingen Udftrækning have, Bevægellfe ei hel- 
ler paa Noget, der evig er i Hvile, Jeg kan derfor 
ei bifalde nogle blandt de nyefte Philofopher, f. Ex. 
Hillebrand, fom å fin Anthropologie af den Aarfag 
