252 N. Treschow 
fidfte Mangel, ligefom Kant længe derefter var nödt 
ul vyed Siden af ft ihéoretifke at tilfætte et andet 
practifk og theologifk Syftem, faa at fige tilbygget en 
fior Sideflöi, hyeri Aandeverdenen har en fra den 
materielle ganfke affondret Bolig; men derved har 
det Hele ei vundet fiörre Fafthed, og ganfke tabt den 
forhen dog umiskjendelige Harmonie, Thi, endfkjöndt 
han antog en beftandig Vexelvirkning mellem begge, 
faa har dog hverken han felv eller Nogen efter ham, 
ikke Leibnitz felv undtagen, været iftand til at gjöre 
denne Forbindelfe nogenledes klar. Men, for at bli- 
ve ved Atomerne alene, da er faa megen Overfla- 
dighed i Tænkemaaden næften ubegribelig, at lærde 
Mænd virkelig have troct en Verden opfört af faa 
uduelige Materialier, fom disfe efter deres egen Be- 
fkrivelfe derover maatte være, at Læger deri kunne 
föge Aarfagerne til alle Sygdomme faavelfom til Læ- 
gemidlernes Kræfter, eller at andre Naturforfkere paa 
famme Maade kunne tilfredsfiille deres Videlykf, i 
mere og mindre fpidfe eller afrundede Figurer villet 
fkue Livets og Dödens Ophav, i deres Bevægelfer 
«eller Siilftand finde alle Love for Regelmæsfigheden 
i Naturens uophörlige Forandringer, | 
De famme Indvendinger kan man ei gjentage 
mod den her og af andre Dynamikere fremfatte Theo- 
«rie, Jeg er alligevel meget langtfra at troe, at man 
paa denne Vei allerede har fundet Nögelen til alle 
Naturens Hemmeligheder; thi, for at naae dette 
Maal, maa hin förft nylig betraadte Bane jævnes me- 
get mere end det hid indtil er fkeet, og det ei ale- 
ne ved 'philofophifk Speculation, hvilken dog, naar 
den ei overftiger den reale Muligheds Grændfer, ei 
er uden Nytte, men fornemmelig ved forifatte For- 
