276 Örsted. 
renes Vidder vare maalte ved afveiet Qvikfölv, [aa 
troede han paa det nöiagtigfte at kunne beftemme 
hvormeget Vandet, medens det var udfat tor Tryk- 
kets Virkning havde tabt i Rumfang *). 
Den Bog, hvori Zimmermann befkriver Abichs 
Forlög over Vandets Sammentrykning har faaet en 
Anfeelfe, fom den neppe vilde have vundet, men 
maafkee bedre have fortjent, om Abich felv kort og 
befkedent havde befkrevet fine Forlöz. Hvad Bogen 
fkylder Z, er en brammende Fortale, hvorefter man 
fkulde troe, at den Underfögelfe, her meddeles var en 
Triumph for det Tydfke Navn, en temmelig fuldfiæn- 
dig famlet Hiftorie om.-de ældre Underfögelfer over 
Gjenftanden, hvori dog Herbert forbigaaes, og ende- 
ligen en Mængde forvirrende og itildeels falfke Be- 
regninger over Abichs Forfög; kort Zimmermanns 
Bog fynes at fkylde fin overvættes Anfeelfe til Bog- 
magerkunfien, for hvis Frembringelfer ofte den fan- 
de Granfkers gjennemtænkte Værk i den offentlige 
Mening længe maa fiaae tilbage **). Abichs Redfkab 
€) Forfatteren vifer nu, at denne Forudfætning ikke er 
rigtig, da Vandets Stigen i dette Rör maatte foraar- 
fage et foröget Tryk paa Glaskasfens 6 Flader, og 
altfaa en Forögelfe i dens Rumindhold, 
| B. 
**) Dette fordærvelige Haandværk, fom i vor Tid har 
taget faa fiærk overhaand, gjör Videnfkaberne ubo- 
delig Skade, Det fyækker Agtelfen for fand Viden- 
fkabelighed, betager den Studerende Lyfi til at læfe 
eller nöder ham til flygtig Læsning, og foraarfager 
derved at det Gode og Grundige overfees tilligemed 
det Uduelige; det gjör Bibliothekerne unödvendig 
voluminöfe og kofibare o, Å. v. Redakt. — 
