48 | Sommerfeldt 
Carez rigida, hvilken fiaaer GC. saxatilis faanær åt den 
uden Tvivl retteft anfces for dens Varietet: dog her 
firax paafaldeude ved fit lyfere og flivere Udfeende, *) 
De faae adfkillende Characterer, fom ere, har Will. 
denov temmelig godt udfat (sp. pl. 4 p. 273), nemlig 
caulis scaber og sqvamæ ovatæ (hos G. saxatilis ob- 
longæ); men fructus subslobosus har han urig- 
tigen optaget efter Wahlenbergs (Act. holm. 1803 
p. 166), fom har antaget derfor Monfirofiteten af 
GC, saxatilis (vide Somf supl. p. 41). Desuden 
var sqvamæ fusco-nigrescentes margine hyalino, da 
de derimed hos C. sax: ere tolæ nigræ; thi hvad Whlbg. 
I, c; figer om denne: sqvamis albo-marginatis, gjen- 
kalder han i fl. lap p. 247. Heraf Plantens lyfere 
Udfeende. Ogfaa er den ftivere og tykkere i alle Dele 
end fædvanligen C, sax atilis. Etandet Mærke, hvilket 
dog Goodenoughs Figur, men ikke hans Befkrivelfe — 
med hvilken ellers min Plante ftemmer aldeles — an=: 
giver, vilde, ifald det befantes confiant, være  mærke- 
ligere, nemlig spica suprema androg gyna, flosculis mas». 
culis paucis,s. adbasin,s. ad apicem, — Fjeldet var her 
ji Almindelighed meget ufrugtbart, og Veieu gaaer 
over flere Sneefonder, hvoraf en omtrent midtveies 
faa  brat, at Heften næppe alene kan komme opad 
den, «Der haves Exempler, at Hefte længere ude 
paa Höften, naar Sueen er haardere, have pledet ned 
og flaaet fig ihjel. Og dog uden denne Fond vilde, 
dette Fjeld ikke kunne pasferes med Heft, da der for- 
medelft Steenurér og Præcipicer ikke er marg at 
*) Det her ed Goodenough i transact of Linn. 50C. 2 
p. 195 adfkiller den fra hiin er ogfaa kun habituelle 
Mærker, fom letieligen kunne tænkes fremkomne 
yed Voxefiedet. | 
