428 J. J. Hjort. 
til en faadan Slutning, fom felve Slutningen for mig 
have færdeles Interresfe, faa meget mere fom jeg 
hverken ved Andres eller egne Forfög er bleven 
bragt til at antage nogen polar Vexelvirkning mellem 
begge Öine, den Hr, Prof. ttoer at kunne bevirkes 
formedelft Synsnervernes Forening (conjunctura ner» 
vorum opticorum), Da Afgjörelfen af dette Spörgs- 
maal, om der virkeligen finder Sted en faadan Pola- 
ritet mellem begge OÖine, maa med Henfyn til Læ- 
ren om Synsnervernes Virkfomhed være. af megen 
Vigtighed, være det mig tilladt, at fremfætte fölgen- 
de Bemærkninger, fom jeg  troer kunne gjöres med 
Henfyn til ommeldte Tilfælde og den deraf uddragne 
Slutning, 
Ved at fee i nogle Secunder paa hvilketfomhelft 
fiærkt Lys, f. Ex. Solen, der fkinner igjennem tynde 
Skyer eller en tynd Taage, eller ogfaa Skyer, fom 
fiærkt ere oplyfte af Solen, vil man erholde et faa 
betydeligt Indiryk paa Synsnerven, at der i længere 
Tid vilfvyæve et Billede for det afficerede Qie. Det- 
te Billede vil efterhaanden antage forfkjellige Farver, 
der fölge i en vis Orden efter hverandre, faaledes 
fom Opinus, Buffon, Darwin, Goethe o. fl. have lært, 
Disfe Farver ere ogfaa forfkjellige, efterfom man hol- 
der Öiet vel tillukket og tildækket, eller feer der — 
med paa en oplyft F lade; men i begge Tilfælde er en 
af de fiærkefte og tydeligfte blandt disfe Farver den 
purpur- eller carmoifinröde,  Heraf kan nu let for- 
klares, at Hr. Prof. Hanfieen ved i nogen Tid at be- 
tragte "den gjennem tynde Drivfkyer gjennemfkinnen- 
de Sol i en Kikkert uden Solglas, faae hele Kikker- 
tens Campus röd, og ligeledes, at han faae en röd Plet 
paa den oplyfte Himmel udenfor Kikkerten, Men at 
