Vinteren 1 Talvig 165 
ning under en Vinkel med Horizonten af 40 —60*, 
Hvad man har kaldt Nordlyskronen maatte vel her 
indtræffe, men den blev mig aldrig ret tydelig,—I 
Phænomenets fidfte Afdeling fagtnede Bevægelferne, 
Lysmasferne blegnede og udbredte fig meer og meer 
over den fydlige Himmel; de famlede fig fom ofteft 
igjen til en regelmæsfig Bue, der ofte culminerede 
felv 70” fydenfor Zenith, men fom endnu altid laae 
i en Flade, der fyntes mig parallel med hiin i det 
förfte Stadion, Endelig oplöfte ogfaa denne Bue fig 
og alt Lys forlvandt, eller det hele Phænomen be- 
gyndte igjen forfra. En enkelt Cyclus af de befkrev- 
ne Forandringer varede almindeligviis ikke over et 
Par Timer, men ofte meget kortere. Paa den Tid, 
da Nordlyfene forekom hyppigft, fkulde man med 
Undtagelfe af 3—4 Timer af Dögnet, altid have kun- 
net bemerke Samme. Men jeg faae det aldrig för 
end Kl, 5! p. m.; fom ofteft begyndte det mellem 
Kl. 7 og 10 om Aftenen, og var endt för Midnat, 
Længere end til Kl.3a, m, veed jeg ikke at det no- 
gen Bandar varet, Nogenfomhelft Lyd ved Phæ- 
nomenet hörtes aldrig; den nægtes her af de Flefte, 
men paakftaaes af Mange. Et (oktligere?) Nordlys: af 
en anden end den ovenfor befkrevne Art vifte fig en- 
ten flet ikke, eller kunde ikke bemærkes formedelft 
Bergene. En magnetifk Cylinder til at iagitage Jord- 
 magnetismens Intenfitet brugte i mit Værelfe til at fuld- 
ende 200 Svingninger paa de forfkjellige Dage en varia» 
bel Tid, hvis Minimum jeg fandt 611",2 og maximum 
618",8. Dens Afvigelle mod Veften varierede fra 
Tid til anden indnl 4”. En Forbindelfe mellem beg- 
ge disfe Variationer og Nordlyfet, fom jeg i Förktnin- 
gen troede at finde Sted, vilde i det Fölgende ikke 
bekrætte fig. 
