184 GC. Ström 
mere qvarzholdige Lag i den Mægtighed, at de dan- 
ne egne Bergkolder. Öften for Hammer falder Berg- 
arten mod N.N. V,, hvor man over det fagte hvæl- 
vede, i Dalene af fmaae Elve gjennemfkaarne, paa 
Höiderne fkovklædte dyrkede Land fjelden feer Berg- 
arten at faae frem til Dagen indtil om Levanger. 
Her finder man en udmærket Glimmerfkifer med fito- 
re halvmetallifk glindfende Glimmerfkjæl, fom er næ- 
ften vandret leiet, og fortfætter mod Syd til den å 
Miil fra Levanger beliggende Tingftad Grube. 
Skiferens Retning ved Gruben gaaer i N. og S. 
med et vefiligt Fald af 15 til 25%, men den indehol- 
der her ofte fmaae Nyrer af Qvarz, og er derfor i 
det Enkelte mindre regelmæsfig leiet. Her er ef- 
ter Faldet inddrevet flere Orter, hvoraf den dybefte 
maafkee 40 Lagter fra Dagen, Der findes intet egent- 
ligt Erzleie, men Kobberkiefen forekommer finaat 
indfprængt fjelden af over en Nöds Störrelfe tillige med 
noget Magnetkies i Skiferen i omtrent I Lagters Mæg- 
tighed; noget rigere i Midten af det erzförende Lag, 
men neppe noget Sted i nogen Qvantitet af over 11 
pCt. eller 3 til 4 Skpd., og i Medium næppe over 2 
Skpd, i 100 Tönder. Driften er, da Gruben ligger 
paa en Forhöining, lettet ved en Stol fra dens Hæn- 
gende, fom naaer Gruben omtrent i Bunden, og har ogfaa 
været benyttet til Fordringen. Her findes omtrent 
en 5 å 400 Tönder Pukmalm, og nogle fmaae Hobe 
af noget rigere Malm, deels fra ældre Tider, deels 
fra den fidfte Drift. Da den Malm, fom kunde vin- 
des af Gruben af den Holdighed at den umiddelbar kun- 
de lönne Smeltningen, vilde være af faa liden Qvan- 
titæt, at den næppe kan anföres i Beregningen, men 
Alt maatte undergaae en CGoncentration ved Pukning, 
