le Aarer, hvoraf maafkee ved nöiere Sögning paa den 
vefilige og nordlige Deel af Öen mægtigere Lag 
kunde findes. 
Alfiöen deler fig mellem Gneis og Glimmerfki- 
fer. Denne indtager den lavere og vefilige Deel af 
Öen, og efter Vargas fkal ogfaa de höiere Fjeldtiude 
beftaae deraf. - Den falder 50 11160” mod N.V. Ved 
Gaarden Karvefkjæret findes et temmelig mægtigt af 
Jernokker til Dagen farvet Lag af kiesholdig Skifer, 
hvori ogfaa findes Spor af Kobberkies, men det gaaer 
fnart under Söen, faavel efter Ströget, fom i fit Fald. 
Længere mod Nord findes Kalkfteen i en lav afrun- 
det Berghammer. Den er afkegraae, fjeldent med 
hvide Aarer, fiinkornig med mere kryfiallinfke Ny- 
rer, med enkelte fmale Lag af Glimmer, og hift og 
her med noget Svovlkies. Hen mod Öens nordlige 
Deel vender Leiernes Fald fig mod Nord, og fölge 
faaledes Formen af Öens udvortes Contour, Den 
optager her ofte Lag af en grovfkifret Gneis. 
Det öfilige Afhæng af Alftöen mod Veffenfjorden, 
hvilket fra en Höide af maafkee 1000 Fod falder meget 
brat ned mod Fjorden for fiörfie Deel uden noget 
vegetabilfk Dække, beftaaer af en til Granit fig nær- 
inende Gneis, fom falder 60 til 70” mod S,0, Den 
höiefte af de 7 Tinde, fom 1 flere hundrede Fods 
Höide ved bratvæggede Tvergjiler *) efter Bredden af 
Oenifolerede fra hinanden fiige pyramidalt op fra den 
*) I Valders benæynes en trang liden Dal — eller hvad ud- 
— trykkes ved Tydfkernes af Forfatteren brugte Schlucht — 
med Ordet Gjil eller Giil. Dette Ord, omendfkjönt ei 
brugti vort Skriftfprog, bör vel faaledes benyttes, og ind- 
föres deri, da intet tilfyarende hidtil hayes. G. B. 
