Reisebemærkninger. 299 
 opfiaaede, Gaae vi nu'hen at beiragte' den i fiörre 
Sirækninger eensformede eller afvexlende Continuitet 
i Fjeldenes Siruetur famt deres hele en faadan Op- 
rindelfesmaade modfatte Væfen, faa maae vi vel finde, 
"at vi have fögt Aarfagen i et Forhold, hvor den ikke 
er)" ja ikke kan exiftere, Den famme Indvending 
möder os, naar man vilde antage Contrifugalkrafiens 
Virkning paa en i Förftningen blöd Tilftand af Fjel- 
dene at være Oprindelfen, fkjöndt denné Foreftilling 
ved förfie Anfkuelfe fynes at have meget for fig. 
Det er vel faaledes vift, at man paa denne Maa- 
de kommer til en Erkjendelfe af dette Phænomen, 
men at den maa föges ved Betraginingen af mere al- 
mindelige og indvortes virkende Love for Jordens 
Udvikling.  Endfkjöndt Jorden vel i en vis Henfeen- 
de maa figes paa engang at være fkabt, faa maae vi 
dog tillige antage et progresfivt Forhold i dens Dan- 
”nelfe at have furdet Sted, og at faaledes ogfaa Natu- 
"turen i de öfiligere Egne ere dannede för de veftlis 
gere. Af denne Anfkuelfe vilde ogfaa med nogen 
Rimelighed den analoge Slutning kunne udledes, at 
der maatte være en ftigende Progresfion i Fjeldenes 
Höide fra Öfien, og at de mod Veften ere dannede 
ul en fiörre Höide. 
Efter en anden almindelig Eiariugsfærning finder 
man enhver Udvikling at have fit Maximum, hvorfra 
den gaaer over til det Modfatte, og at Masfen ikke 
alene har fra dette Punkt aftaget, men da den mere 
organifke Retning i Jordklodens Liv tillige udviklede 
fig, at denne virkede, fom det fynes deftruerende paa 
den masfive Jord, og at faaledes den uddannende Ret- 
ning i denne Kreds,- efterat den havde naaet fir Höie- 
fie afiog i et (narere Forhold, 
