om: Abel: | | 354 
blev lige til fn Död: en afide. soon og: troefte 
Medarbeidere: af dem. 
De Afhandlinger, md han har bøse ne 
ne Journal, og nogle andre meget vigtige, fom ere 
indrykkede i Schumachers aftronomifke Journal, famt 
de, fom han har indleveret til, det kongelige Acade- 
mie i Paris, bevife, at denne unge. Maihematiker var 
begavet med et virkelig overordentligt Talent, og at 
det: Tab, fom Mathematiken ved hans Död har lidt, 
er meget fort, og faameget mere beklageligt, fom 
han nys havde begyndt fin Bane, 
. «Alle: Abels Arbeider bære Præget af en Skarp- 
findighed og Aandsftyrke, fom er /overordentlig: og 
ofte virkelig forbaufende endog uden Å enfyn til For- 
fatterens Ungdom. - Han trængte faa at fige ofte lige 
til Bunden af Tingene: med en: Kraft; fom fyutes 
uimodftaaelig, fattede dem med en. faa .overordentlig 
Energie, betragtede:dem fra et faa ophöiet Standpunkt, 
og hævede lig faaledes over deres nærværende Til- 
ftand, at Vanfkelighederne fyntes at forfvinde for hans 
Genies feierrige Magt. - Naar man betragter den Af». 
handling, fom er indrykket i denne Journals förfte 
Hefte, om Umueligheden af at oplöfe. algebraifk Lig- 
ninger af höiere end fjerde Grad, hans Arbeider over 
de elliptifke Functioner, hans Afhandling om nogle 
almindelige Egenfkaber ved en vis Art af transfcen-. 
dente Functioner os f. v. allefammen Arbeider, ved 
hvilke han virkelig har udvidet Analyfens Grændfer: 
faa vil man finde, at jeg ikke har fast for meget. 
Ogfaa have Abels overordentlige Talenter i den fid- 
fie Tid været almindelig erkjendte, og viftnok, havde 
han været Newtons Samtidige, vilde denne have fagt 
om ham, -hvad han fagde om Cotes: ”derfom han 
