Love for den organiske Ud vikling. 3 



Denne lidRe har endnu ingen Aabning udåd, foift i 

 de hoiere Familier danner fig en faadan — - en Mund— . 

 forn hos Polyperne vifer fig mere udvikler. Alifaa 

 er og her en central Deel fdrend en peripherifk. 

 Forfolger man, hger han videre. Leverens Udvikling, 

 da finde vi den hos flere at Anneliderne fom en ei 

 fammenhængende Bedækning paa Tarmhuden, hos Dia- 

 zoneerne fom forenede Traade paa famme. Hos de 

 hoiere Leddyr og Mollufkerne lofer den fig forft fra 

 Tarmkanalen og trækker fig udåd mod Peripherien. 

 Paa famme Maade kan de dvrige Organer forfdlges» 

 Saaledes fom den opftillede Sætning, vedbliver han 

 fremdeles, ved Facta er gjendreven, faaledes kunne 

 vi og ved apriorifke Grunde gjendrive den. Materien 

 er Kræfternes Udlryk; Dyrets Liv aabenbarer fig ved 

 en fortvarende Vexel mellem Asfimilation og Excre- 

 tion, eller mellem Atlraction og Repulfion ; i beftandig 

 Vexel trækker Legemet til fig Dele af Udenverdnen, 

 gjor dem lige med fig og bortltdder igjen disfe liigblev- 

 ne. Som repellerende og excernerende Organ frem- 

 ftiller fig Peripherien — Huden, med dens Biorga- 

 ner — fora asfimilerende og attraherende Organ fee 

 vi Centralhuulheden — Tarmkanalen» Men medens 

 nu at de centrale Dele bevæge fig i Vexel mod Pe- 

 ripherien, og peripherifke mod Centrum, iuaae ogfaa 

 Udviklinger i begge Retninger folge j det polare For- 

 hold mellem Tarm og Hud vil virke paa den mellem- 

 liggende Materie, faa at vi erholde ligefaavel centro- 

 peripherifke fom peripherico — centrale Udviklinger*)» 

 At Serres's Paaftand ganfke finipeh er gjendre- 



*') Berichte yen derK. zootomichen Anfialt zu "Wiirzburg 



1 * 



