Læren om Trlloblterne. 29 



« 



i Prag og Wien ei faa brede fora foreltillcs af Wah" 

 lenhergy ei heller har jeg fundet mere end 20 Ryg- 

 led og ligefaamange Sidelorne, Af disfe er den an- 

 den fra Hovedfkjoldet at regne, conftant længer, end 

 de ovrige nærmefte, Halefkjoldet beftaaer forn almin- 

 delig hos Trilobiterne af en midlere og kortere mere 

 ophoiet Deel, fom forbinder fig med det fidfte Ryg- 

 flcjolds midtere Bue, og en ftdrre peripherifk, dog med 

 hiin i et Srykke dannet Fortfættelfe, fom hos denne 

 Art tildeels fkiules under de fidite Rygleds Sidefor- 

 længelfer, Nogen Lamelforbindelfe findes aldeles 

 ikke, omendfkjont at vel undertiden paa den nederfte 

 Deel af Halefkjoldet nogle bolgeformige Slriber kan 

 give et faadant Anfeende» RafoumowJTty anforer og 

 afbilder et Brudftykke, der har ftor Overeensftemmel- 

 fe med en Deel af Trilobiles Tesfini (Quelques Obfer- 

 valions fur les Trilobiles 6cc. ; Annales des Sciences 

 naturelles par AudouiUy Ad, Brongniart et Dumas \ 

 Tom. 8me; Juin 1826, Tab, 28, Fig. 11), Men 

 ganfke egen er den lange, fmale og flangeforraede 

 Forlængelfe af Halefkjoldet, hvoraf jeg mellem en 

 betydelig Mængde Exemplarer af Tr, Tesiini fra 

 Bohmen ei har opdaget det mindfte Spor, Skulle 

 maafkee altfaa dette Brudltykke henhdre til en endnu 

 ei benævnl An? Man kunde, indlil ndiere Under- 

 fdgelfer giver fuldftændigere Oplysning, erindre denne 

 Form ved Navnet Tr, Tesf, Rafoumowncyanus. 



Trilohites minor» Betragler man den Form, fora 

 Pandeforhdiningen har paa Fig, 10 og 11 fom og paa 

 de Figurer PVahlenberg og Sternberg fom og forhen 

 Born og Kinfky have givet, da vil man vel finde 



