Læren pm Trilobiterne. 31 



ledning til Yttringen "cauda inter coitas hondum ex* 

 ferta et libera prodit\ L C Pag. 85. Med Tr. Tesfi- 

 ni har den en forholdsmæsfig ftorre Bredde, tilfælleds 

 med Tr. minor de 18 Rygfkjolde. Charakteriftifke 

 Mærker for den er den foran meget brede og næften 

 iialvkugleformede Pandedeel, de betydelig lange Horn 

 eller Tornforfætlelfer, der udgaae fra Hovedfkjoldet 

 og det andet Rygled*)» Ligeledes ere de bagerfte Ryg- 

 fkjoldes bagudgaaende Sidetorne kun dobbelt faa lan- 

 ge forn Halefkjoldet, da de derimod hos begge oven- 

 anforfe Arter i det ringefte ere af en tredobbelt Læng- 

 de« Den yderft fpæde og line Bygning vil ogfaa ved 

 fdrfte Oiekaft fkilne den fra hine, ifær fra Tr. Tesiini* 

 Afbildingen Fig, 15, er i naturlig Storrelfe efler Ex» 

 emplarer fra Ginez i vaterlanfches Mufeums Samling, 



Trilohites Bucephalus^ Under Artsnavnet Bnce- 

 phalus har Wahlenberg opfort mellem lineEntomoitra- 

 ciier — Trilobites — et Petrefact, der endnu giver 

 Tvivl ora, hvorhen det horer. Baade Schlotheim og 

 Brongniart anfee det faaledes endnu ubeftemt. Liig- 

 heden med Hovedfkjoldet af Tr» Tesfini, og al det 

 findes mellem denne Art, gjor det noget rimelig», at det 

 fkulde være en Deel af en Trilobit, men endnu er ei 

 fundet mere end det formeentlige Hovedfkjold» Wah- 

 lenbergs Af hilding giver kun et Omrids af Forftenin- 

 gen, og dette neppe engang aldeles fikkert^ derfor 



♦3 Det er kun andet Rygled, fom hos disfe tre Arter 

 har faadan Forlængelfe, hvilket er at mærke, da man 

 paa ufuldkomue og fonderbrudte Exemplarer kan 

 komme til at antage, at forfie eller tredie fkuUe ha- 

 ve famme. 



