Læren om Trilobiterne. 45 



antage, naar man vil henfore alle Trilobi ter lil een 

 Clasfe, idet at faa Tæfentlige Dele fora Synsorganer- 

 ne — ora hvad man holder derfor virkelig har væ- 

 ret det — dog ei fnart kunde mangle fnart væ- 

 re tilftæde hos Dyr, der ftode hinanden nær i 

 den ovrige Organifation. Vel lindes ei faadanne 

 Forvandlinger hos Crultaccerne, men er man og al- 

 deles likker paa at den ydre Analogie mellem Tri- 

 lobiterne og disfe, virkeligen og kan ndvides til en 

 fuldkoramen Overeensftemmelfe, Hvalen, Fillen og 

 Frofklarverne have ogfaa et temmelig liigt Udfeen- 

 de, hvor forfkjellig deres Natur dog egentlig er, Uneg- 

 telig er der mangehaande Ting, der kan fremfores 

 mod denne Forvandlingsidee, og hvoraf Meget van- 

 fkeligen kan raodfiges, men derfor bor man vift ei alli- 

 gevel lade ud af den ftrængefte Opraærkfomhed de 

 forfkjellige Forholde ved Trilobiternes Findefteder. Ei 

 kan et generelt Angivende af Egnen og Bergarten, hvor 

 de forekomme være tilltrækkelig, men en ret delailleret 

 geognoItiCc Befkrivelfe vil kunne give ei alene mange- 

 haande Oplysninger om Trilobiterne felv, men for 

 Geologen give vigtige Data» De yngre Forftenings- 

 formationer har man faaledes begyndt at bearbeide, 

 og interefante Refultater ere givne, men den ældlte 

 Formation vil vel ei heller i faa Kenfeende ftaae til- 

 bage, og der maa visfeligen være Grund til at udvide 

 Wahlenbergs og Brongniarts Arbeider. Nogle Bi- 

 drag ere fenere givne fra Tyfkland, Bdhmen og Rus- 

 land, men endnu er egentlig lidet gjort. 



En anden Gang vil findes Leilighed til at forl- 

 fætte Befkrivelfe og Afbildingerne af de enkelte Ar- 

 ter, hvoriblandt nogle hidtil ei af Forfatterne bekjendt- 



