122 Borkenstein. 



fke Lufr, med faa ringe Fortætningsgrader, næfien 

 kunde have famme Krait fora Krudfgasfet, da Vind- 

 bdsferne bleve brugte i Revolulionskrigen» Jeg troe- 

 de at linde Aarfagen dertil blot deri, at Luftens Ex- 

 paniibilitet tiltog i hoiere Grad end Forfætningen, og 

 jeg kunde med faa meget ftorre Driftighed antage 

 denne Hypoihefe, da Lærde, fom Euler og Beruouillij 

 og efier dem flere udmærkede Artillerifter, af hvilke 

 jeg ifær nævner Scharnhorji, havde den Formodning, 

 at LuCtens Expanlivkraft tiltog i hoiere Grad end dens 

 Fortsetning» Men efter Profesfor Orjieds Forfog kun- 

 de Luften i Vindbosfekolben erholdes 110;5 Gange 

 faa tæt fom den fædvanlige atmofphærifke, og naar 

 da (ifolge de Forfog og Beregninger, hvilke jeg har 

 meddeelti Magazinets andet Hefte for 1825 Pag. 219) 

 denne foriættede Luft ogfaa virkelig fkulde meddele 

 Knglen {'^ faa flor Haftighed, fom I kuglefvær Lad- 

 ning i en Karabin af famme Kaliber fom Vindbosfens, 

 faa er dette Phænomen dog nu ikke mere paafaiden- 

 de, da Luften i Vindbosfekolben kan erholde en faa- 

 dan Fortætningsgrad, fom Profesfor Orfted har fundet. 

 Man behover nu, for at forklare denne Virkning, 

 ikke mere at gribe til den Hypothefe, at Luftens 

 Expanlivkraft tiltager i hoiere Grad end Fortætnin- 

 %^n^ og kan ei heller mere gribe til den, da den 

 Mariottifke Lov har fundet fig ftadfæltet indtil ^^j ja 

 maafkee indtil 110 Atmofphærer, 



Rigtig nok udleder jeg af mine Beregninger det 

 Refultat, at den i Kolben af en Vindbosfe indiluttede 

 Luft, maatte være 500 Gange faa expanfibel fom den 

 atmofphærifke; men denne Beregning er grundet paa 

 den Hypothefe, at det Volumen famraentrykt Luft, 

 der ved Vindbosfens Affyring fæties i Be\ægelfe imod 



