Bemærkninger ved Skudtheorlen. 1S3 



II) Befummelfe aj en Kanorikugles Ha/iighed i det 



den forlader Mundingen, ved Kanoner af Jorfkjellig 



Længde^ 



Da der i de omtalte Afhandlinger ofte er f re m- 

 fat den Paaftand (fkjont uden Beviis, idetmindfte uden 

 afgiorende) at den Mariottifke Lov ei gjælder for 

 den af Krudtet udviklede Gas, og at de med den af- 

 kortede Kanon erholdte Skudvidder ei aftage faa be- 

 tydeligt, forn ifolge denne Lov burde været Tilfæl- 

 det, faa bliver det nodvendigt af disfe Forfdg fei v, 

 hvis Sikkerhed vi af det Foregaaende kjende, at ud- 

 lede Kuglernes Begyndelfeshaftigheder ved Mundin- 

 gen; og derpaa faramenligne disfe af Experimentet 

 udledede Haftigheder med en paa den Mariottifke 

 IjOv bygget Theorie, hvorved det da let vil vife fig, 

 hvorvidt denne Paaftand er grundet, I Magazinets 



uforandrede. Kommer et falt Legeme ind i denne 

 Strom, faa fioder den an paa famme og udbreder fig 

 derpaa til Siderne, forn Yandfiraalen, der hæver en 

 huul Metalkugle. Inde i Lobet virker den af Krud- 

 tet udviklede Gas med fit hele Elafticitetstryk paa 

 Kuglen; udenfor Mundingen virker den paa famme 

 kun med lit hydraulifke Stod, hvilket altfaa er ligt 

 Vægten af en Gascylinder, hvis Grundflade er lig 

 Kuglens Storcirkel og hvis Længe er lig den halve 

 relative Hafligheds Hoide. Da nu Kuglens Haftig- 

 hed ved Mundingen er 1500 til j4oo Fod, (forn lidcn 

 fkal vifes), altfaa Gafens relative Hafiighed liden, og 

 den glodende Gafes Tæthed eller Yægt ogfaa liden, 

 faa kan den Hafiighed denne Strom meddeler Kug- 

 len ei være betydelig. Paa en faftflaaende Linial 

 (Mag, 6 Bd. S. 87) virker den derimod med iin he- 

 le abfolute Hafiighed; altfaa er Virkningen der mang- 

 foldige Gange ftærkere. 



