om Varmestof. 223 



faafom i de hSiefte Luftregioner, hvor den <!og baa- 

 de er til i den ftorfte Mængde, og tillige er faa fri, 

 forn den ellers vel Tjelden er, fordi deii kun er bun- 

 den af den allerfinelte Luft. Den opvarmer altfaa 

 virkelig blot da, naar den er i Bevaegelfe og derved 

 gjennerntrænger alle Legemer og forbinder fig med 

 deres Materie eller Smaadele. Imedens dette fkeer, 

 bliver den felv fammentrykt, men den anden Mate- 

 rie ud videt: er nu det fdrfte eller det andet Aarfagen 

 til den folbare Varme? rimeligvis det fidfie, fora den 

 Forandring, der foregaaer i Legemets egne Dele, ef- 

 terdi disfe, ikke Varmeftoffen felv opvarmes» Thi 

 man vil dog ikke fige, at denne under fin Sammen- 

 trækning lader nogel andet fare, fora er den fande 

 Aarfag til det omhandlede Særfyn, og faaledes, forn 

 faa ofte fkeer, ikkun opfæite Sporgsmaalels egentlige 

 Befvarelfe, 



Man kan afvife denne Indvending, fom en Frugi 

 af metaphyfifk Grublen, hvorpaa ingen ægte Naturfor- 

 fker b5i* agte. Det er med andre Ord: man kan bli- 

 ve ved at opholde fig paa Tingenes Overflade, og i 

 dette, lige faa lidt fom i andre Tilfælde firæbe at 

 naae Bunden, ei, fordi dette er umuligt, men fordi 

 det kofter Moie eller, rettere fagt, et langt andet Slags 

 Arbeide end det, man har vant fig tiU Derfor burde 

 man dog ei foragte hiint, men lige faa vel benytte fig af 

 dets Frugter , fom Grubleren ingenlunde forfmaaer 

 hvad der ved ikke mindre moifommelige lagttagelfer 

 og Forfog kan være ham forarbeidet. 



For at komme tilbage til Sagen felv: Virker nu 

 Varmeftoffen ogfaa kun formedelft en Bevægelfe, faa 

 er der egentlig intet vundet ved hypothet^fk at anta- 

 ge den^ med mindre man er iftand til al vife, hvorfor 



15 



