226 Treschow 



ter vil ei alene Kant have Materien conftrueret, men 

 ogfaa alle andre Naturforfkere, der i dette Stykke ei 

 med ham maae være enige, antage dog hos Materien 

 tiltrækkende og tilbageftddende Kraft, der vel tilfidft 

 maa have fit Udipring fra Atomerne. Disfe maae alt- 

 faa ved Sammentrækning og Udvidelfe enten kunne 

 forandre deres egen Figur og Storrelfe, eller ved at 

 nærme fig til og fjerne fig fra hverandre blot give 

 det af dem fammenfatte Hele en forfkjellig Udftræk- 

 ning og Form. Den fidfte Mening er den alminde- 

 ligft antagne» Atomerne flculle nemlig i fig felv være 

 uforanderlige, men deels af egen Drift formedelft et 

 Sla«'S naturligt Forvantfkab eller Modfiridighed, deels 

 Ted Stod og Tryk af andre kunne fættes i adfkiliige 

 Bevægelfer» Herved er det uden Tvivl meget pas- 

 fende at fporge, om ei famme Uforanderlighed tilkom- 

 mer Varme-Lysftoffens og de dvrige Imponderabiliers 

 Atomer. Svarer man derpaa, ja, faa folger, at de ei 

 maae kunne bindes; thi bundne blive de alene, naar 

 de blive chemifk forenede med andre; men dette kan 

 under anforte Forudfætning ikke fkee paa anden Maa- 

 de end at de indtage de i alle Legemer og Stoffer 

 forekommende Aabninger og Porer» Hvorvidt den- 

 ne Forklaring ellers er rimelig og ifær kan beftaae 

 med den faft fuldkomne Gjennemfigfighed, fom nogle 

 faaledes fammenfatte Subftanfer endog derved fdrft 

 erholde, det kan jeg he» ei underfoge. Det maa nu 

 være nok at gidre opmærklom paa, at bemeldte Po- 

 rer tilforn maatte være abfolut tomme; hvilket ei ale- 

 ne derfor er urimeligt at paaftaae, fordi et faadant 

 Runi, om det end i vor Indbildning er til, dog i 

 Gjerningen er et abfolut Intet, men ogfaa fordi den 

 ©vrige Materie, fom beftandig har oirgivet det ved 



