236 Treschow 



Vildfarelfer end ved at give bekjendte Ord en til 

 Tingenes Natur mere pasfende Betydning, 



Efter den almindelige Mening er Varmeftoffen 

 fom faadan permanent, er væfentlig af en egen Art 

 og udmærker lig fra alle andre ved den Egenfkab at 

 kunne frembringe folelig Varme; efter den her frera- 

 fatte gives derimod ingen Materie, fora jo kan fættes 

 i en Tilftand, hvori den er fkikket til at virke det famme» 

 Dertil udfordres nemlig alene, at den erholder en 

 vis Flygtighed, hvilken al Materie kan modtage» Des- 

 uden er den nærmefte Aarfag til Varme ikke Stoffen 

 felv, men dens Bevægelfe: og om nogle Stoifer eller en 

 vis Tilftand af famme i denne Henleende ifær ere 

 mægtige, iaa befidde de denne Kraft kun forfaavidt 

 fom de formaae ved et vift Slags Bevægelfe i andre 

 Legemer at foraarfage den omhandlede Forandring, 

 Dog tilkommer denne Kraft Varmeftoifen ei ndeluk- 

 kende. Haarde Legemer kunde ved Rivning, flyden- 

 de ved en chemifk Forening med andre opvække en 

 meget folelig Varme, ja ved at flygtiggjore nogle 

 Dele avle en Varmeftof med hverandre. Ligefaa kun- 

 ne andre finere Stoffer, faafom de, man til Lyfets og 

 Electro-Magnetismens Forklaring har anfeet det for 

 nodvendigt at antage, ei mindre end Varmeftoffen felv 

 opvarme, ja aniænde» Forfkjellen mellem begge Me- 

 ninger er ikke blot fpeculativ, men gjor ogfaa en 

 betydelig Forandring i Phænomenernes Anfkuelfe» 

 Paa den ene Side blive de ifolge min Theorie noget 

 vanfkeligere at overfee, fordi den ved at gjore Regn- 

 fkab for den indbildte Varmeftofs Oprindelfe ei tilla- 

 der Læferen at betragte dem faa gandfke nær, men 

 noder ham til at indtage et langt hoiere Sted, irae- 

 dens den anden derimod har denne Stof faa at fige 



