om Varmestof. 241 



ftorre Mængde famler fig i -visfe den ellers fremmede 

 end i andre. Det er derimod tilftrækkelig beviift, at 

 al Materie har en Ævne til en af os ubeltemmelig , 

 fkjdndt rimeligvis af enhver Atoms Natur felv beftemt 

 faavel Udvidelfe fom Sammentrækning i forfkjellige 

 Retninger, hvis yderfte Grændfe er langt udenfor al 

 mulig lagttagelfe. Det er ligefaa afgjort, at ingen 

 Varme er uden ved Bevægelfe, og almindelig tilftaaet, 

 at den forudfatte Varmeftof felv ikkun paa denne 

 Maade kan være virkfom, men ellers ei yttre lig» 

 Intet Særfyn bliver alifaa derved mere begribeligt end 

 ved de Egenfkaber, fom Erfaring ellers berettiger os 

 fom fælleds for al Materie at antage. 



At alle ovrige faakaldte imponderablc Stoffer ere 

 i denne Henfeende ligefaa unyttige, det er lieraf vel 

 en gandfke naturlig Folge, men nærværende At- 

 handlings Gjenftand uvedkommende. Er det her An- 

 fdrte rigtigt, faa maae Andre eller jeg maafkee ved 

 en anden Leilighed let kunne oplyfe, at Lys, Mag- 

 netisme, Electricitet, ligefaa lidt fom Varme, node os 

 til at anlage forfkjellige Stoffer, men at alle, endog de 

 tilfyne tungefte, kunne bringes i en Tilftand, lom til- 

 falde forklarer disfe faa paafaldende Særfyners Oprin- 

 delfe, at de tillidft uden Undtagelfe reife fig af Be- 

 vægelfer, hvorved Materien, fom en langt forunderli- 

 gere Proteus end den fabelagtige, er fkikket til at 

 paaiage fig de meeft forfkjellige Geftalter og desuag- 

 tet altid blive den famrae» 



Ved alle chemifke Opldsninger og Reductioner 

 foregaaer der unægtelig en Forandring ei alene i de 

 dem underkaftede, men ogfaa i de omgivende Lege- 

 mers eller Stoffers Temperatur. Denne Forandring 

 er dog ei altid lige ftor; thi ofte bliver et Legeme 



16 * 



