?8 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



De asemenea s'aii exploatat câţî-va anî ozokerita la Solonţ în locali- 

 tatea, despre care am vorbit maî sus. 



S'a găsit încă ozokerita la valea Bascei mici în districtul Buzeu şi la 

 Grozescî, judeţul Bacăii, pe care mi-a procurat'o domnul inginer Galeriu. 



De alt-fel ozokerita se găsesce în ţara nostră în mod regulat în tote 

 regiunile petrolifere^ dar nu a fost încă exploatată întrun mod absolut 

 sistematic. 



Ultimul gisement de ozokerita, care diferă de tote cele-1'alte, ce am 

 găsit până acum în ţară la noî şi care se apropie prin caracterele eî de acea 

 descrisă de Dana sub numele de Zietrisikita, au fost găsită în primăvara 

 anului 1895 la 4.600 m. spre nord de la T.-Ocneî, în localitatea numită 

 la Mosorî, cu ocasia lucrării liniei ferate şi tunelului dintre T.-Ocna-Moinescî. 



In tomna anului 1896 am visitat acest filon, care se ridică în sus a- 

 prope vertical printr'o crăpătură făcută în rocele înclinate, ce constituesc 

 delul din acesta regiune (Vedî fotografia AB de la pag. 59). 



La vre-o 200 m spre sud de acest filon se află o falie şi acolo maî 

 multe puţuri cu petrol. Ozokerita din acesta regiune, cum vom vedea 

 îndată, diferă cu totul de acele găsite în alte regiunî. 



Către finele anului 1896, s'a gătit un strat gros cam de m - ,25 în un 

 puţ adine numai de câţî-va metri, în aceaşî localitate, dincolo de tunel. 



Din punctul de vedere geologic, Ozokerita din ţara nostră se află în 

 miocen, alături cu petroleul, rumanita, lignitul, sulful şi sarea (1). 



Proprietăţi fisice. De regulă Ozokerita se presintă la noî, în pături maî 

 mult sau maî puţin grose, de consistenţă mole, maî mole ca cera, de o 

 culore galbenă deschisă şi cu o structură cam fibrosă. 



Cu cât însă se învechesce maî mult, în contact cu aerul atmosferic, 

 cu atât culorea sa se întunecă, capetă un reflect verduiu, devine maî con- 

 sistentă, maî tenace şi ţesutul fibros se constată cu maî malta uşurinţă, 

 în acelaş timp, de sigur prin perderea hidrocarburelor volatile, densitatea 

 sa creşce puţin. 



Ast-fcl că eşantionele descrise ca avend calităţile ultime aii fost de 

 sigur saiî găsite la suprafaţă sau păstrate maî multă vreme în colecţiunî. 



Ast-fel Ozokerita luată personal de mine din puţul de la Solonţ în 

 1890 era forte mole şi galbenă. Păstrată 6 anî în colecţiune, ea a devenit 

 cu mult maî închisă, maî tare şi cu reflect vercluî. 



Dacă însă taiii în doue o bucată grosă constat că părţile centrale se 

 (i) ('urs elementar de Geologie, de Grcgoriu Ştcfăne.scu, pag 'J13. Rucarest, 1890. 



