104 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



tăţeî sciinţelor fizice, dar o aniversare cu mult maî importantă, înfiinţarea 

 Societate? de sciinţe din România, care graţie celor 3 secţiuni ale sale : 

 Matematic?, Sciinţe fizice şi naturale, constitue, am curagiul a o spune, 

 o mică < Academie de sciinţe *> a neamului românesc. 



Ca nepot al fostului Mitropolit Nifon, el a fost numit Epitrop al «Aşe- 

 zămintelor Nifon» unde a căutat a servi ţara sa, tăcând din acest seminar 

 şi o şcolă educativă pe lângă direcţia înveţămîntuluî special. 



Gogu, era un bun român. El a pus umerul şi la buna mergere a so- 

 cietăţii: «.Tinerimea Română,» care a dat deja rode utile prin încurajarea 

 lucrărilor manuale în şcolele primare. 



Atins de o maladie, ce nu iartă, Gogu, se stinse la Craiova şi fu îngropat 

 în oraşul seu natal la 31 Ianuarie în mijlocul afluenţei familiei şi prietinilor seî. 



O altă perdere nu maî puţin simţitore a fost acea survenită prin mortea 

 unuia din ceî maî iluştri membri de onore aî societăţiî nostre: August 

 Friderich Kekule von Stradonitz, profesor la Bonn. Kekule fusese ales 

 membru de onore la 9 Noembre 1892, în locul mareluî Hofmann. Nu 

 pot să nu reamintesc cu acesta ocasiune o frasă din căldurosa sa epi- 

 stolă de la 6 Februarie 1893, în care dicea « Vivat, floreat et crescat der 

 Gesellschaft fur phijsikalische Wissenschaften in Bucarest.» In adever, so- 

 cietatea nostră a trăit, cresce şi va înflori sper, conform cu previsiunea 

 şi dorinţa ilustrului perdut. Kekule fu nu numaî un mare muncitor de 

 detaliu, dar în acelaşî timp şi cu deosebire, fu unul din acei omenî de 

 sciinţă, care, graţie faptelor câştigate, se înalţă câte o dată de-asupra dome- 

 niului cunoscutuluî, de unde îmbrăţişând orizonturi marî, ne dau sau desle- 

 garea problemelor cercetate sau cheia, cu care putem, intrând în domeniul 

 vast al experimentaţiuneî raţionale, să dăm un scop maî înalt cercetăreî, 

 să facem ca faptele de detaliu să fie cuprinse în cercurî marî, graţie cărora 

 putem pătrunde maî adînc în urmă în necunoscutul imens, care în loc 

 de a scădea, pare pentru moment că cresce cu atât maî mult cu cât înălţăm 

 maî sus observatorul cercetărilor şi cunoscinţelor nostre sciinţifice. 



Kekule stabili printr'o ingeniosă închipuire hipoteza hexagonuluî, hi- 

 poteză, care este piatra angulară a zidireî corpilor organicî cu aşa nu- 

 mita construcţiune ciclică. 



Acesta hipoteza, ca tote hipotezele marî şi bine concepute, a fost cum 

 le definesce d-1 Friedel în magistralul său. tratat de chimie organică: «Ce 

 ferment te plus aciif de la vie scientijique». A fost de fapt acesta hipo- 

 teza a luî Kekule un ferment puternic, graţie căruia chimia organică a 

 devenit una din cele maî admirabile părţî ale sciinţelor fizice. 



Kekule, născut la 7 Septembrie 1829, părăsi viaţa pămîntescă la 13 

 Iulie 1896, la Bonn, oraş la a căruî ilustraţiune a Universităţiî a contri- 

 buit într'o largă măsură. 



Biografia sa am făcut-o în No. 8 din luna August anul trecut. 



