BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 105 



Tin de asemenea a ve reaminti şi perderea unui alt membru al so- 

 cietarei, Ioan St. Radianu, născut la 11 Septembrie 1864 şi mort tot in 

 decursul anului I896, către finele luneî luî Iunie. 



Radianu era doctor în medicină şi în sciinţe, şi licenţiat in farmacie. 

 El era profesor la şcola de farmacie şi are meritul de a fi scos o carte 

 de chimie analitică pe lângă alte lucrări de chimie. Biografia sa o găsiţi' 

 tot în No. 8 al Buletinului din anul trecut. 



Dar să trecem la lucruri maî vesele. 



Unul dintre venerabilii noştri membri de onore, d-1 Stanislao Can- 

 nizzaro, profesor şi director al Institutului de chimie al Universităţii din 

 Roma, membru al Academiei «dei Lincei», senator şi, maî presus de 

 tote, un patriot luminat şi un adevărat om de sciinţă, a avut fericirea să 

 împlinescă la 12 Iulie trecut 70 anî. Colegii săî italieni, omenii de sciinţă 

 aî Italiei şi chimiştiî de peste tot, s'aii asociat cu toţiî pentru al serbă- 

 tori cu acesta ocasiune. 



Stanislao Cannizzaro se născu la 13 Iulie 1826 în oraşul Messina. 



începu studiile medicale, dar ducendu-se la Pisa, unde Melloni şi Piria, 

 erau profesori, părăsi medicina pentru chimie. Apoi urmă cursurile luî 

 Bunsen în Germania şi a luî Regnault la Paris. 



La 1848 luă parte ca ofiţer de artilerie la insurecţia din Sicilia. El fu 

 prins cu alţî 40 colegî, carî toţî fură împuşcaţî, sortă ce ar fi avut şi Can- 

 nizzaro, dacă nu ar fi reuşit a fugi la timp. 



La 1853 fu numit profesor la Genua, la 1860 la Palermo. La 1871 

 crea Instituto chimico, din Roma, via Panisperna, care aparţine Univer- 

 sităţii din Roma. El crea un mare curent sciinţific în Italia; crea o întregă 

 pleiadă de chimiştî, carî ilustreză astăzî acea ţară. 



Ca şi Kekule, Cannizzaro sciu, să se ridice de-asupra numeroselor fapte 

 de detaliu, la îmmulţirea cărora contribui într'un mod larg. El fu dintre 

 acei, carî maî înainte cu 40 anî prin cursul sau şi o lucrare: — Programul 

 cursului de filosofie chimică de la 1858, înserat în Nuovo Cimenta, în care 

 introduse cu deosebire noţiunea metalelor bivalente şi a sistematisăriî ideilor, 

 ce aveau loc relativ la hipoteza luî Avogadro şi Ampere, — contribui larg 

 la introducerea teorieî atomice. 



Sunt fericit a constata, că societatea nostră şi numeroşî membri aî acestei 

 societăţî, s'au cinstit luând o parte activă la acesta mişcare de admiraţie 

 şi recunoscinţă, adusă geniuluî şi munceî unuî înveţat al raseî nostre. 

 Să profităm dar, Domnilor, de momentul de faţă pentru a trimete cu 

 toţiî, cum am făcut-o în fie-care an, salutul nostru de admiraţie, de iubire 

 şi recunoscinţă tuturor iluştrilor noştri membri de onore: Baeyer, Be- 

 champ, Berthelot, Cannizzaro, Friedel şi Paterno. 



Tot-d'a-una la ocasia zileî nostre onomastice am căutat, să complectăm 

 vacanţele, ce se ivesc în rîndul membrilor noştri de onore. 



Cred, Domnilor, că trebue cu acesta ocasiune a ve propune, să înmulţim 



