BULETINUL SO CIETĂŢII DE SCIINŢE 113 



Ast-fel e inegalitatea celebră a luî Saturn, datorită acţiunii luî Jupiter. 

 Insemnînd cu n iuţela mijlocie a luî Jupiter, cu n acea a luî Saturn se 

 scie că se are: 



n' — 120", 4.547 ; n = 299", 1.284 (1) 



de unde: 



5/z'— 2«=4",0167, 



cătime forte mică. Termeniî serieî(l): 



P cos [21 — 51' -f kw -j- kV + j6 + j6'], 



vor da nascere în (3) la inegalităţî cu lungă perioda, chiar pentru valorî 

 forte mici ale luî P. 



Argumentul 5n' — 2n fiind cam — , perioda acestei inegalităţî va fi de 



vr'o 74 orî perioda de revoluţie a luî Jupiter, adică de aprope 900 anî 

 (74X12 anî), alterând cu 50', în acest interval, longitudinea luî Saturn. 



* 

 * * 



Aceste preliminarii stabilite, să revenim la operile luî C. Gogu, con- 

 siderându-le în ordinea lor cronologică. 



«Sur une inegalite lunaire a longue periode, due a l'action perturbatrice 

 de Marş et dependant de l' argument ia-\-1 — 2. ţi' ~\- 20 l' 1 e titlul primeî 

 sale lucrărî, care fu susţinută ca tesă de doctorat, înaintea Facultăţiî de 

 sciinţe din Paris (7 Februarie 1882). 



In acesta lucrare autorul 'şî propune, luând de basă teoria luneî luî 

 Delaunay, să dovedescă că inegalitatea în cestiune e neglijabilă, contrariu 

 resultatelor obţinute de astronomul englez Neison. 



Am spus maî sus dificultăţile ce presintă studiul mişcăriî luneî din ca- 

 usa maseî enorme a corpuluî perturbator, care aci e sorele. Aceste di- 

 ficultăţî se traduc analiticesce prin imposibilitatea de a se desvolta func- 

 ţiunea R în seriî repede convergente cu privire la funcţiunile perturbatrice 

 în aproximaţiile de diferite ordine. Trebue atuncî să se împingă cât de 

 departe aceste operaţiuni. 



Ast-fel, pe când Laplace s'a oprit la termeniî de al 4-lea ordin, pă- 

 strând din al 5-lea numaî pe ceî ce se presintau singuri în cursul des- 

 voltărilor, Delaunay, în opera sa Theorie du mouvement de la Ltme», la care 

 a lucrat maî bine de 25 anî, a împins aproximaţiile maî departe, consi- 

 derând termeniî de al 7-lea ordin prin raport la excentricităţi şi înclinări 

 şi chiar de al 8-lea şi al 9-lea ordin pentru unele inegalităţî, depindend 

 de longitudine. 



Dacă, în mişcarea luneî, se tine seamă de tote inegalităţile datorite 



(1) A se vedea «l'Annuaire du Bureau des Longitudes» p. 262. 



