BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 115 



In acesta nouă lucrare autorul reface calculele luî Neison, rectificând 

 termenii greşiţi şi introducând pe ceî omişî de astronomul Englez. 



Regăsesce ast-fel resultatul obţinut în primul seu memoriu. 



«■Sur tine objection presentee par M. Stockwell contre la tlieorie du mou- 

 venient de la Litne de Delaunay.-» (Annales de l'Observatoire de Paris) e 

 titlul uneî a treia lucrări însemnate a luî C. Gogu. 



In acesta lucrare 'şî propune să dovedescă, cât e de neîntemeiată obiec- 

 ţiunea gravă adusă de astronomul american, teoriei Luneî luî Delaunay. 



Stockwell pretindea (American Journal t. XX; 1880) că există, mai ales, 

 doue inegalităţî, în expresia longitundiniî Luniî dată de Delaunay, avend 

 de argumente respectiv: 2F — / sau 2g-\-l şi D-\-l saii h-\-g-\-l — h' — g\ 

 (de doue ori distanţa Luneî la nodul seu, minus anomalia mijlocie şi, 

 longitudinea Luniî minus a perigeuluî solar), a căror coeficienţi trebue 

 să aibă cu totul alte valori de cât cele date de Delaunay. 



Stockwell merge şi maî departe; el afirmă, că dacă în expresia longi- 

 tudinii Luniî luî Delaunay se face milă masa soreluî, unele din inegali- 

 tăţî, datorite acţiuniî perturbatore a soreluî, nu dispar; cu alte cuvinte 

 nu se regăsesce expresia acesteî longitudinî în mişcarea eliptică. 



Iată cum eminentul profesor de la Bucurescî dovedesce astronomului 

 american erorea în care a fost indus şi care l'a condus să critice pe ne- 

 drept resultatele obţinute de Delaunay. 



Obicînuit, masa soreluî intră ca factor în expresia analitică a inegali- 

 tăţilor, cărora le-a dat nascere; în expresia coordonatelor Luniî, însă sunt 

 inegalităţî cari, de şi datorite acţiuniî soreluî, nu conţin explicit masa luî, 

 ci depind de ea numaî prin argument. 



Coeficienţiî unor asemenea inegalităţî, ne conţinend nicî o urmă de 

 masa soreluî, nu se vor anula cu ea, aşa că inegalităţile în cestiune vor 

 părea că remân. 



In realitate, însă, aceştî termenî vor dispărea din causa argumentului, 

 care depinde de masă. 



Să considerăm coeficientul inegalităţii cu argumentul 2F — / sau 2F-\-l. 



Expresia luî după Delaunay este: 



,135 , 213 8385 n ' 149363 Q A 



-3 T *e+ _ fem+ — T W- — V 2 em3+ -^- Y W, 



oprindu-ne la primiî termenî aî seriilor. 



Acesta inegalitate în mişcarea eliptică are de coeficient -}-2yV, pe când 



ri . 



dacă am face ca Stockwell m=o (m însemnând raportul — al iuţelilor 



mijlocii) în expresia de maî sus, s'ar obţine — 3*( 2 e; aşa că valorile nu- 

 merice sunt forte diferite: -j-45"4 în primul cas, — 68"45 al 2-lea. 



Iată însă ce se întîmplă: 



D-l C. Gogu arată în importanta sa lucrare că coeficientul — 3ţV e 

 suma părţilor -\-2-( 2 e şi — 5v 2 *?, fie-care îmulţită cu sin (l-\-2g). Când se face 



