116 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



m=a, argumentul 2g se anuleză în termenul — 5/ 2 sin (l-\-2g), introdus 

 numai prin substituţia formulelor de transformare cu argument 2g în ter- 

 menul cu argumentul /. Acest termen devine atunci — 5-( 2 e sin l, asa că 

 singurul termen avend de argument pe 2g-\-l va fi -\-2*( 2 e sin (l-\-2g), 

 ca şi în mişcarea eliptică. 



In mod analog respinge autorul şi a doua aserţiune a luî Stockwell, 

 confirmând încă o dată rigorea metodei întrebuinţate de Delaunay şi 

 exactitatea calculelor. 



In două Note apărute în *le Bulletin astronomique», C. Gogu resumă, 

 pentru cititorii Buletinului, cele două mari Memoriî ; carî aveaii să apară 

 maî târdiu în «Ies Annales de l'Observatoire.» 



In fine, ne-a remas de la C. Gogu un interesant studiu «-asupra găsirei 

 serbătoreî Pasceluî», apărut în o serie de cincî scrisori, în « Recreaţii semi- 

 ţi fi ce» (An. II). 



Profităm de acesta ocasiune, spre a exprima dorinţa de a vedea acesta 

 importantă cestiune devenită o cestiune de actualitate la noî. 



Se scie că, din pricina unei valori prea marî adoptată de Sosygene 

 pentru lungimea anului astronomic, care a fost luat drept an civil, di- 

 ferenţa între aceste doue intervale e astădî de 12 dile; că în anul 

 1900 anul nostru civil va începe cu 13 dile în urma celui astronomic 

 şi că, pe când occidentalii încă de la 1582 au rectificat aceste erori 

 din îndemnul şi supt oblăduirea însuşî capului bisericii, pe atuncî Papa 

 Gregoriu XIII, orientalii persistă a rămâne în desacord cu natura. 



Maî mult, o erore maî complicată există în calendarul eclesiastic, care 

 consistă, cum se scie, în fixarea celeî maî marî din sărbătorile creştină- 

 tăţii, serbătorea Pasceluî. 



De origine judaică, acesta serbătore se fixeză după Luna plină, care 

 cade cu equinoxiul de primă-vară sau imediat după el. Ea e dar mo- 

 bilă cu acesta faşă lunară şi fixarea eî presintă ore-carî dificultăţi, ca şi 

 mersul luneî de care depinde. 



Admiţendu-se, în secol. IV, ca exact ciclul de 19 anî, după care o 

 faşă dată lunară revine la aceiaşi epocă a anului, se comitea o erore de 

 o di cam în 308 anî, aşa că astădî există o diferenţă de aprope 5 dile 

 între luna plini pascală astronomică şi cea anunţată de biserica orien- 

 tală. Nici acesta a doua erore nu există în calendarul bisericii occiden- 

 tale, fiind fost rectificată în marea reformă a luî Gregoriu XIII, afară de 

 o mică diferinţă, causată de anomaliile mişcării luneî adevărate şi de di- 

 ferinţele cu posiţia eî mijlocie, care se pote urca câte o dată la doue 

 dile, însă de care se ţine semâ când se crede necesar. 



Avend o predilecţie deosebită pentru orî-ce cestiune în legătură cu 

 studiul mişcării luneî, C. Gogu nu putea ca să nu atingă şi acesta im- 



