134 BtJLETINUL SOCIETĂŢII DE SCIlNŢE 



Maî erau eşite din apă trei insule din Dobrogea : insula de la Grecî, de 

 la Babadag şi de la Medgidia. Carta N-rul 1 ve înfăţişeză, Domnilor, Ro- 

 mânia din acea epocă (1). Către finea epoceî miocenice s'a produs — 

 ne-o spune eruditul nostru geolog, d. Stefănescu — marea mişcare de 

 ridicare, care a Înălţat toţi munţii Europei aprope pînă la înălţimile lor 

 actuale şi a schimbat relieful acestui continent. Teritoriul României, par- 

 ticipând la acesta mişcare de înălţare, Carpaţiî s'au ridicat ca de verî-o 

 2.000 m., iar stratele miocenice. au fost înălţate, producendu-se într'însele 

 dislocări însemnate şi încovoieri pronunţate. 



Oscilaţiunea de ridicare din epoca miocenică a avut de efect nu numai 

 înălţarea Carpaţilor, dar şi retragerea măreî după suprafaţa României, lă- 

 sând în locu-î, înainte de începutul epoceî pliocenice, întinse lacuri ma- 

 rine, carî, prin evaporaţiune, prin depositarea clorureî de sodiu, ce formeză 

 astădî bogăţia salină a României, şi prin incursiunea apelor meteorice, 

 încetul cu încetul s'au transformat în lacuri cu apă dulce. Intr'acestă epocă 

 pliocenică avem de considerat, din punctul de vedere petrografic, doue 

 formaţiuni: etagiul inferior al pliocenuluî, compus din straturi de nisipuri, 

 argile cu lignite şi puţine calcare grosolane, etagiu numit de unii geologi 

 congerian, din causa multelor congeriî ce-1 caracterisa, iar de alţii pontic, 

 în amintirea lacurilor, resturi de mări, ce existau pe timpul formaţiuneî 

 luî şi etagiul superior al pliocenuluî, format iarăşî din nisipuri, argile 

 plastice sau nisipose şi marge, etagiu numit de uniî paludian, din causa 

 paludinelor ce-1 caracterisa, iar de alţiî etagiul «levantin». Spre sfîrşitul 

 epoceî pliocenice s'a produs ultima mişcare de relevaţiune a scorţeî pămîn- 

 tescî, care a ridicat Carpaţiî la înălţimea lor actuală, a dat o mică încli- 

 naţiune de la N. N. V. spre S. S. E. stratelor pliocenice şi a scos totă 

 România de sub ape. 



In timpul ereî cuaternare, au avut loc mari curgeri de apă, carî fă- 

 cendu-şî trecători prin munţî, au rupt dintr'înşiî fragmente de diferite roce, 

 pe carî rostogolindu-le, rotundindu-le şi firimiturindu-le, le-a depus, sub 

 formă de petrişurî şi nisipuri, peste stratele pliocenice. Aceste deposite 

 formeză aşa numitul diluviu sur, peste care s'au asedat ulterior nomolurile 

 diluviane sau lossiane, carî acoperă aprope totă suprafaţa câmpieî româ- 

 nescî. Aspectul Românieî, în urma depositelor cuaternare şi a aluviunilor 

 moderne este dat de carta Nrul 2 ce aveţî înaintea d-vostră. 



Etagiul superior al pliocenuluî şi formaţiunea cuaternară, compusă 

 din alternanţe de straturi de argile impermeabile, de petrişurî şi nisipuri, 

 coperite cu loess, au o importanţă capitală din puntul de vedere al idro- 



(1) Redacţiunea regretă că, din causa dificultăţii tiparului, nu a putut reproduce 

 aci nicî acesta carte, nicî alte forte importante desemne şi profile geologice, de carî 

 este însoţit studiul d-luî Cueu şi pe carî d-sa le-a expus Societăţii de sciinţe, în con- 

 ferinţa ce publicăm. 



