136 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



Argilele cu nisipurile şi petrişurile dintre dînsele aparţin etagiuluî su- 

 perior al pliocenuluî din grupa terţiară, etagiii numit, după cum am spus, 

 de unii geologi levantin, de alţi cu pdludine; stratul de nisip şi petriş ce 

 se găsesce imediat d'asupra etagiuluî levantin, cum şi leossul şi lehmul 

 ce acoperă acest strat, sunt de formaţiune cauternară sau diluvială. 



P'alocurea, stratul superior de argilă a fost coros de impetuositatea 

 curenţilor din epocele vechî, ne rămânând dintr'însele de cât fragmente 

 ce au luat forma de lentile, aşa că depositele de nisipuri şi petrişurî di- 

 luviale se găsesc, în atarî caşuri, împreunate cu identice deposite de for- 

 maţiune terţiară. împreunarea acesta a straturilor de nisip şi petriş are, 

 după cum vom vedea, o importanţă capitală în ce privesce alimentarea 

 cu apă a stratului achifer ce ne preocupă. 



Tote materialele diverselor strate ce sonda a întîlnit pe şesul din 

 Nord-Vestul Bucurescilor, provin din fragmente de rocî de diferite naturi 

 si vîrste, rupte din munţi, tîrîte de marile curente de apă ce aii avut loc 

 în epocele terţiară şi cuaternară, rotundite sau măcinate în drumul lor şi 

 sedimentate de acele ape la timpuri deosebite. 



Loessul coperind nisipurile şi petrişurile cuaternare ; de şi presintă p'a- 

 locurea mici găurele vermiforme, ocupate în timpul deposităriî de frag- 

 mente de plante, cari acum sunt descor.îpuse şi dispărute, este imper- 

 meabil în regiunea esplorată. D. Daubree, în Les Eaux souterraines, admite 

 impermeabilitatea acestei roce;d. Gr. Ştefănescu, în Geologia sa, constată 

 că loessul occidental român este «une-orî chiar de tot argilos,» ca la 

 Comana (jud. Vlaşca-Ilfov); iar d. inginer Teodorescu, a probat la Bateria 

 15/16 a Fortificaţiunilor acesta impermeabilitate, prin frămîntarea loes- 

 sului şi facerea dintr'însul de vase prin cari apa nu pătrunde. 



Depositele de nisipuri şi petrişurî cuprinse între staturile impermeabile 

 de loessurî şi argile, presintă interstiţii gole, al căror volum, după me- 

 surilc directe făcute de d-niî ingineri Strobel şi Teodorescu, este de 0,250 

 la m. c. de deposit. 



Printr'aceste interstiţii, printr'aceştî pori aî straturilor de nisip şi 

 petrişu, curge un curent de apă subterană, cu o pantă generală de la 

 Nord-Vest la Sud-Est care, măsurată pe linia Icona — Bolintinul din Deal — 

 Bragadir, distanţa de 23 kilometri, este, după cum se vede, din profilul 

 longitudinal dat de foia IV, de 



19711.. 14 QKm. 75 



saii de l m -,36 pe km. 



Din causă că loessurile ce acoperă diversele strate achifere sunt im- 

 permeabile, apa curge printr'acele strate cu panta liberă, când stratul a- 

 coperitor se găsesce d'asupra linieî piezometrice a curentului, şi forţat, sub 

 presiune, dacă acel strat se întinde sub linia piezometrică a apel. Când, 



