BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 137 



fie din causă de corosiunî naturale ale stratului acoperitor, ca în valea 

 Dâmboviţeî la Chiajna, fie pentru că acel strat s'ar fi subţiat prin săpături 

 cum e caşul la şanţul ce am făcut pe platoul de la Joiţa sau la canalul 

 Dâmboviţeî în oraş, linia piezometrică a curentului ajunge ast-fel d'asu- 

 pra nivelului solului actual, apa curentului ţîşnesce d'asupra acestui sol. 

 Aceste circumstanţe ne explică, d-îor, artesianitatea puţurilor de la Joiţa 

 şi Chiajna ; cum şi a celora ce am străpuns pe splaeţele Dâmboviţeî la 

 Cotrocenî, din cari pe unul l'am represintat prin fotografia ce v'am espus. 

 Forţa de ascendenţă, respectiv de ţîşnire, a diverselor straturi achifere 

 ce sondagele nostre au întîlnit, ar fi putut să fie diferită, după cum apa 

 ar fi provenit din primul strat achifer sau din acelea cuprinse între ar- 

 gilele terţiare. Aceste diverse argile presentând însă soluţiunî de conti- 

 nuitate, după cum am vedut, puterea ascensională a apei din tote stra- 

 tele ce sondele nostre au atins, s'a unificat şi este aceeaşi. Chiar în son- 

 dangiul făcut de dl Marinescu Bragadir la fabrica d-sale de bere de pe 

 calea Rahoveî în Bucurescî, sondagiti care a străpuns maî multe straturi 

 achifere până la o adîncime de 207 metri de la faţa solului, după cum 

 se vede în profilul idrologic dat de foia III, ascensiunea apei orî-căria 

 din straturile atinse, a fost aceeaşi. 



Nu pote fi tăgăduit că etagiul superior al pliocenuluî, «levantin» sau 

 «cu paludine,» căruia aparţine argilele plastice, petrişurile şi nisipurile 

 întîlnite în sub-solul regiunii din Nord-Vestul Bucurescilor, se întinde 

 până sub polele munţilor. Carta geologică a României, publicată de biu- 

 roul geologic sub direcţiunea profesorului Gr. Ştefăuescu, cartă după care 

 presint aci fragmentul ce ne interesă, indică că pliocenul, în regiunea Dâm- 

 boviţeî şi Argeşului, apare la suprafaţă între Târgovişte şi Câmpu-lung. 

 In ce privesce depositele de petrişurî, nisipuri şi loesurî cuaternare, a- 

 ceeaşî cartă geologică le indică, sub denumirea de diluviu, întindendu-se 

 în spre munte până la Târgovişte. Micul profil geologic dat în foia VIII 

 învedereză şi maî bine jacemintele de cari me ocup. 



Acestea fiind astfel, proveninţa apelor subsolice întîlnite între rocele 

 levantinului, în regiunea de Nord- Vest a Bucurescilor, nu pote fi dar de 

 cât de la munte, adică dintre Târgovişte şi Câmpu-lung. 



In adever, stratul de petriş şi nisip cuaternar prin care circulă apa, 

 fiind acoperit cu o pătură impermeabilă până la Târgovişte, este evident 

 că nu pote fi alimentat normal cu apele de suprafaţă. Nisipurile şi pe- 

 trişurile pliocenice, aperând însă la di între Târgovişte şi Câmpul- lung, 

 apele meteorice dintr'acestă regiune se infiltra într'însele şi circulă prin 

 intersticiele acestor materiale, deschidând sub presiune, pe linia de cea 

 maî mare pantă, închise între stratele de argilă. In puntele unde stratul 

 de argilă separând cuaternarul de pliocen este coros saii spart, cum sonda 



