194 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



«Gresia carpatică» cu diferitele sale zone, îî constitue în totă Moldova, 

 pentru ca la o mică distanţă după locul curbătureî, să se ascundă rînd 

 pe rînd de la suprafaţă. De aici înainte şisturile cristaline şi formaţiunile 

 secundare prepondereză. 



Linia sau mai bine dis, zona de despărţire între aceste două parţî deo- 

 sebite chiar din punctul de vedere productiv, e ocupată de o limbă de 

 pămînt, prin care Dâmboviciora şi-a săpat un adeverat canon, ce-î slu- 

 jesce drept albie. 



Zona de despărţire, mărginită către Est de masivul cristalin al mun- 

 telui Leota, iar la Vest de cel-1'alt mare masiv cristalin al munţilor Făgă- 

 raşului, este considerată ca sfîrşitul către Sud a munţilor Perşanî, ce se 

 întind spre Nord până aprope de masa vulcanică a Hargiteî (1). 



Tectonica locului acestuia presintă un interes deosebit, dându ne un 

 exemplu de dislocaţiunile, ce aiî luat parte la formarea cateneî muntose, 

 Se pare că, partea din şisturile cristaline, ce unea odată muntele Leota 

 de munţii Păpuşa şi Boteanu, a cădut în adîncime, trăgând cu sine şi 

 paturile, ce îî eraii superpuse (2). 



Păturile sedimentare de aici sunt de maî multe soiuri întinderea cea 

 mal mare o au nisce calcarurî albe gălbuî, une-orî roşietice, considerate 

 ca jurasic e. 



In al doilea rang vin marnele neocomice; numai icî şi colo se ved ur- 

 mele unor conglomerate însemnate ca cretacice pe harta geologică a 

 biurouluî geologic (3). 



Pentru explicarea chipului de aşezare a acestor diferite roci în raport 

 unele cu altele, luându-le cu vîrstele arătate (ceea-ce însă nu e tocmaî 

 hotărît), e indispensabil de presupus nu numai dislocaţiunî verticale, ci 

 şi răsturnări din ordinea normală în urma mişcărilor tangenţiale. Căci 

 cum alt-fel s'ar putea lămuri aşedarea marnelor neocomice sub calcarul 

 luat ca jurasic (Valea Muereî, Dealul Sassuluî, Valea Cheiî) şi cum con- 

 glomeratul, însemnat pe harta biurouluî geologic ca cretacic, se întîlnesce 

 concordant până aprope de vîrful Petreî Craiuluî (la spărtura Covacî) ? 



Conformaţia reliefuluî e dată de alcătuirea soluluî. In o parte forma 

 regulată, cu înclinare uşoră a munţilor formaţî din şisturi cristaline; în 

 altă parte predominantul massiv al Petreî Craiuluî, cu cresta neregulată, 

 cu păreţiî rupţi şi în parte goî; în mijloc se întind ridicaturile mici for- 

 mate din marne uşor distructibile, avend drept formă acea a uneî boite 

 lăţite. In mic, priveliştea amintesce, pe acea ce o are cine-va înainte, a- 



(1) Ed. Sues Antlitz cler Erde voi. I, p. 615. 



(2) In o conferenţă asupra escursiuniî făcută în munţii României, Pro/. Ft. Toula, 

 ş-a exprimat şi d-sa părerea, că în acesta regiune ar exista dislocaţiunî. 



(3) Hcmer şi Stache consideră conglomeratul de pe Piatra Craiuluî probabil ca ju- 

 rassic (Geologie Siebenbiirgen, s p. 160). 



