BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 197 



Pecten sp. 



Astarte sp. 



Neaera sp. 



Arca sp. 



Nucula sp. 



Terebratula Moutoniana Orb. 



» cf. Dutempleana Orb. 



Rhynconella Dolfussii Kil. F. 



Afară de aceste, se găsesc câte-va forme proprii horizontelor inferiore, 

 care însă fie că sunt reii păstrate, fie că nu aii fost găsite de cât în 

 nisce blocuri a căror provenienţă nu se putea hotărî, nu pot fi luate acum 

 în consideraţiune. 



Lămurirea acestei chestiuni, precum şi studiul maî apropiat al tecto- 

 nicei voî încerca să-1 fac în o altă escursiune din vara acesta. 



Afară, însă, de formele maî sus enumerate, se maî găsesc şi altele — 

 al căror numer nu este mic — ce par a fi proprii depositelor acestora. 

 Descripţia lor sper să o daţi în o lucrare maî detailată. 



Fauna barremiană, în amănunţimea eî, nu se cunoasce de cât de la 

 lucrarea clasică a prof. V. Uhlig (1). Studiul său nu se restrînge numai 

 asupra formelor, ce se întîlnesc în Silesia, ci multe din formele din Su- 

 dul Francieî, indicate de D'Orbigny numai prin câte-va cuvinte, aii fost 

 perfect studiate. Drumul arătat de Uhlig a fost urmat în Francia. 



W. Kilian (2) a arătat că h orizontul numit «barremian» ocupă un loc 

 propriu, coprins între Hauterevian şi Aptian. De atuncî, din tote părţile 

 s'a adus la cunoştinţă presenţa acestui sistem de pături. 



Sayn a descris fauna barremiană din Djebel-Ouah (Algeria); Hang pe 

 acea din Alpiî Tyrolicî (Puez Alpen); Nickles în aniî din urmă a îmbo- 

 găţit literatura cu lucrarea sa încă neterminată asupra Sud estului Spanieî; 

 după Karsten, în anul acesta Gerkardt{3) a dat la ivelă un studiu asupra 

 barremianuluî din Columbia, descriind forme, ce sunt în mare parte co- 

 mune cu formele din Francia şi acele din Silesia. Având un material de 

 comparat aşa de avut, sarcina mea devine destul de uşoră. 



Cea maî mare parte din formele cuprinse în lista de maî sus, sunt 

 identice cu cele din Nordul Carpaţilor şi cu formele enumerate de Kilian 

 în Sudul Francieî. Ambele niveluri deosebite de acest din urma geolog 

 să întîlnesc în valea Dâmbovicioreî. 



Holcodiscus Gastaldi, Crioceras Emerici, Ptdckellia, corespund nivelului 

 inferior de Combe-Petite; iar Heteroceras, Silcsites seranonis represintă 

 nivelul superior de Morteiron. 



(1 Uhlig Victor. Die Cephalapoden-Fauna der Wernsdorfer Schichten. Denkschrift 

 der k. Akad. in Wien Bd. 46 1883. 



(2) W. Kilian, Montagne de Lure, 1889. 



(3) Neues Iahrbuch des Mineralogie, Geol. u. Paleont Beilageband 1897. 



